ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 року	Львів	Справа № 140/4164/22 пров. № А/857/13004/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Ніколіна В.В, Пліш М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення  Волинського окружного адміністративного суду   від 15 серпня 2022 року (головуючий суддя: Валюх В.В., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання винити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 06.06.2022 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області, згідно повідомлення №   378-16786/Д-02/8-0300/22 від 06.01.2022, щодо відмови у включенні до розміру призначеної пенсії - окладу за військовим званням та вислугою років, протягом вересня 1982 року - серпня 1987 року;
- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком - оклад за військовим званням та вислугу років, протягом вересня 1982 року - серпня 1987 року, та сплатити недоплачену суму пенсії, починаючи нарахування з 24.09.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2021 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком, яка була задоволена частково, оскільки розмір призначеної пенсії є меншим, ніж належить відповідно до чинного законодавства. Зокрема, згідно із повідомленням № 378-16786/Д-02/8-0300/22 від 06.01.2022 до розміру пенсії не була врахована повністю середньомісячна заробітна плата за період роботи з 1982 по 1987 роки, а відповідач таку відмову мотивував тим, що частину заробітної плати було отримано не в радянських карбованцях, а в іноземній валюті.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду   від 15 серпня 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у врахуванні при обчисленні пенсії ОСОБА_1 посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років протягом вересня 1982 року - серпня 1987 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (рахувати при обчисленні пенсії ОСОБА_1 посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавку за вислугу років протягом вересня 1982 року - серпня 1987 року, та здійснити перерахунок (з урахуванням вказаного доходу) та виплату (з урахуванням уже виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 25 вересня 2021 року.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що довідки про заробітну плату (дохід) можуть враховуватись при обчисленні пенсії за умови їх підтвердження первинними документами або за результатами проведення перевірки відповідності змісту довідки первинними документами. З огляду на викладене, підстав для врахування довідки, яка видана Центральним архівом Міністерства оборони РФ від 08.11.2006 №  3/227529, для обчислення пенсії позивачеві не має.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 25.09.2021 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №  1058-IV (далі - Закон №  1058-IV), що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , листом ГУ ПФУ у Волинській області від 06.01.2022 №  378-16786/Д-02/8-0300/22.
Позивач, 20.12.2021 звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо не проведення розрахунку коефіцієнту заробітної плати за період з серпня 1982 року по серпень 1987 року на підставі архівної довідки від 08.11.2006 № 3/227529
Листом від 06.01.2022 №  378-16786/Д-02/8-0300/22 відповідач повідомив позивача, що відповідно до документів електронної пенсійної справи його страховий стаж складає 39 років 3 місяці 9 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,39250), для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток 3736,43  грн, який обчислено згідно з даними персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2020, з урахуванням середньої заробітної плати по Україні 9118,81  грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 0,40975). Для визначення середньомісячного заробітку при обчисленні пенсії може бути врахована заробітна плата за період роботи у 1982 - 1987 роки лише в радянських карбованцях, на підставі відповідної довідки.
Крім того, листом від 07.06.2022 №  0300-03-8/20906 відповідач повідомив позивача, що довідки про заробітну плату (дохід) можуть враховуватися при обчисленні пенсії за умови їх підтвердження первинними документами або за результатами проведення перевірки відповідності змісту довідки первинним документам, отже, врахувати довідку про заробітну плату, що видана Центральним архівом Міністерства оборони РФ від 08.11.2006 №  3/227529 на даний час підстави відсутні.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки довідка про заробітну плату від 08.11.2006 №   3/227529 була офіційно надіслана Центральним архівом Міністерства оборони РФ на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому відсутні підстави ставити під сумнів вказану довідку як офіційний документ, у зазначеній довідці розмежовані виплати в радянських карбованцях та в іноземній валюті, тому визначений цією довідкою дохід в радянських карбованцях за період з вересня 1982 року по серпень 1987 року підлягає врахуванню при обчисленні розміру пенсії позивачу за його бажанням, як це передбачено ч. 1 ст. 40 Закону №  1058-IV.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, (далі Закон № 1058-IV).
Відповідно до положень ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону № 1058-IV).
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Згідно ст. 72 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788), при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64-67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.
Верховна Рада України Постановою від 12 вересня 1991 року №1545-XII встановила, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України
Відповідно до пункту 7 Правил про умови праці радянських працівників за кордоном введені в дію з 01.01.1975, затверджених Постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальним питанням від 25.12.1974 №365, (далі Правила) працівникам, направленим на роботу в установи СРСР за кордоном, заробітна плата з дня перетину кордону СРСР виплачується в радянській та закордонній валюті, відповідно до пункту 15 Правил.
Згідно пункту 15 Правил оплата праці працівників, направлених за кордон на роботу в установи СРСР, а також прийнятих за кордоном на роботу на штатні посади з числа членів сім`ї працівників, направлених з СРСР, проводиться в радянській та іноземній валютах, виходячи з встановлених окладів та надбавок до них.
Частиною 1 ст. 4 Закону № 1058-IV встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається, зокрема, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до багатосторонньої міжурядової Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, підписаної 13.03.1992 Російською Федерацію, Україною, Республіками Киргизстан, Вірменією, Таджикистаном, Туркменістаном, Узбекистаном, Казахстаном і Білоруссю, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної Угоди і членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Усі витрати, пов`язані із здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не провадяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Дана Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлено чи буде встановлено законодавством держав - учасниць Угоди (крім пенсій, охоплених спеціальними системами пенсійного забезпечення).
Відповідно до статті 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав - учасниць Співдружності незалежних держав і держав, які входили до складу колишнього СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637  (далі-Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом спору є неврахування відповідачем при обчисленні пенсії позивача архівної довідки про заробітну плату, яка видана Центральним архівом Міністерства оборони РФ від 08.11.2006 №   3/227529 (а. с.   7-9), зокрема посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно цієї довідки, ОСОБА_1 в період з 21.08.1982 по 05.09.1987 проходив службу у В/Ч НОМЕР_2 на посаді – командира розвідувального взводу, у військовому званні старший лейтенант і отримував грошове забезпечення в рублях та в іноземній валюті – марки Народної Демократичної Республіки.
Зокрема, посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років виплачувалися в рублях, а надбавка виплачувалася в іноземній валюті - марки Народної Демократичної Республіки.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, оскільки довідка про заробітну плату від 08.11.2006 № 3/227529 була офіційно надіслана Центральним архівом Міністерства оборони Російської Федерації на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та у ній є посилання на документи на підставі яких така довідка видана, а тому покликання відповідача, що підстав для врахування довідки для обчислення пенсії позивача, так як, провести перевірку відповідності змісту довідки первинними документами або витребувати нову довідку немає можливості, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.
Крім цього, на думку суду апеляційної інстанції, не врахування при обрахунку пенсії позивача його заробітку, зокрема посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, згідно довідки 08.11.2006 №  3/227529, фактично порушує його право та законні очікування на належне пенсійне забезпечення, за результатами його роботи за період з вересня 1982 року по серпень 1987 року, а тому наведений вище дохід, за спірний період, підлягає врахуванню при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 , у відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону №  1058-IV.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у врахуванні при обчисленні пенсії позивачу посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років протягом вересня 1982 року - серпня 1987 року та зобов`язання відповідача врахувати при обчисленні пенсії ОСОБА_1 посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавку за вислугу років протягом вересня 1982 року - серпня 1987 року, здійснити перерахунок (з урахуванням вказаного доходу) та виплату (з урахуванням уже виплачених сум) пенсії з 25.09.2021.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 сепня 2022 року у справі № 140/4164/22 без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш