Дата документу 31.01.2023 Справа № 332/4707/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 332/4707/21                                                Головуючий у 1 інстанції: Яцун О.С.
№ 22-ц/807/316/23                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
               ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Ільїна Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та визначення порядку користування житловим будинком,
ВСТАНОВИВ

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та визначення порядку користування житловим будинком.

В обґрунтування позову зазначав, що він є власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2021. Іншим співвласником частки спірного будинку є ОСОБА_3 . Після реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач по справі неодноразово намагався отримати дозвіл зайти в будинок, але відповідач ОСОБА_3 , заперечуючи його право власності, не впускає його в спірний житловий будинок. Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією щодо спільного користування зазначеним майном, але останній відмовляється і взагалі ігнорує всі його пропозиції та вимоги. Відповідач не визнає право позивача на даний житловий будинок та вважає, що спірним майном буде користуватись тільки він. В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області із заявою щодо усунення перешкод в користуванні нерухомим майном. Але заяву у нього не було прийнято та черговим поліції, в усній формі, було роз`яснено, що за вирішенням спірного питання, з приводу користування спадковим майном, необхідно звертатись до суду, а не в поліцію, бо в даному випадку вбачаються ознаки цивільно-правових відносин. У зв`язку із ситуацією, що склалася, позивач спрямував відповідачу ОСОБА_3 , письмову претензію від 11.08.2021, в якій вимагав надати йому дублікат ключів від спірного майна, де він також є співвласником. Відповіді від відповідача не надійшло, а лист-претензія з пошти повернуто позивачу без вручення.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, усунути йому перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення та визначення порядку користування житловим будинком.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність висновків суду, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Сторонами не оспорюється, що позивач має право власності на частину житлового будинку. (копія рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2021, яким визнано за ОСОБА_1 право власності на частки земельної ділянки площею 0,0628 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 10-11))

Він є внутрішньо переміщеною особою що підтверджується довідкою від 18.07.2018 № 0000321204 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) (а.с. 9)) , а відтак іншого постійного житла крім спірного позивач не має 

Позивач намагався вирішити питання щодо потрапляння у власну частину будинку шляхом домовленості з відповідачем, про що свідчить лист ОСОБА_1 від 11.08.2021, адресований ОСОБА_5 щодо надання його представникові дублікату ключів від будинку для користування його частиною будинку, із додатками та доказами поштового відправлення, відповідно до змісту яких ОСОБА_5 не отримав вказану претензію за закінченням терміну зберігання поштового відправлення (а.с. 18-19).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів що відповідачем чиняться перешкоди у користуванні будинком.

Такі висновки суду не є переконливими з огляду на наступне.

За ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Суд послався на те, що позивач не довів, що сааме відповідач чинить йому перешкоди у вселенні.
Разом з тим, суд виходив з того, що нібито відповідач сам не проживає у спільному з позивачем будинку.

За ст. 319 ЦК . При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Власність зобов`язує.

Виходячи з цих положень усунення від вирішення питання про забезпечення відповідачеві можливості вселитися у спірне приміщення в тому числі шляхом передання ключів від домоволодіння або узгодження питання про заміну замків та забезпечення доступу другого співвласника до будинку і є перешкоджанням у реалізації позивачем своїх прав на проживання у будинку.

Адже в будь якому разі самочинне руйнування замків та вселення позивача у спірне приміщення поставить його у стан правопорушника та створить додаткові незручності відповідачеві у здійсненні ним свого права користування житлом.

У відповідності до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. 

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він узгоджував з позивачем дату та спосіб вселення після набуття позивачем права власності на частину будинку.

Зазначене свідчить про те, що сторонами не було добровільно вирішено питання про вселення позивача, що надає йому право на вселення у судовому порядку.

Позов в частині визначення порядку користування будинком не може бути задоволений, позаяк позивачем не заявлялося клопотання про призначення відповідної експертизи щодо визначення можливих варіантів визначення порядку користування, незважаючи на відповідні роз`яснення суду щодо можливості заявлення такого клопотання.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору , понесені протягом розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2022 року у цій справі скасувати в частині відмови у задоволенні позову про вселення та узхвалити в цій частині позовних вимог нове рішення.

Вселити ОСОБА_1 у будинок АДРЕСА_1 .
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат по сплаті удового збору у розмірі 3178 гр.

Іншу частину позовних вимог залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 9 лютого 2023 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

                                                                               О.З. Поляков