Справа № 161/12261/22  Провадження № 33/802/129/23 	Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р.М. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду – Денісов В.П., 
з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Поліщука В.А.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2023 року щодо нього, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді  ОСОБА_1  визнаний винним за те, що 29.08.2022 о 20 год 32 хв на а/д Р-14 Луцьк-Дольськ 5км+600м він керував автомобілем «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із судовим рішенням,  ОСОБА_1  оскаржує його з мотивів незаконності. Посилається на те, що проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager», проте за відсутності свідків. З огляду на наведене, вважає, що процедура його огляду відбувалася із порушеннями чинного законодавства, і як наслідок, протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не можна вважати належним доказом у справі. Тому просить скасувати постанову судді, а провадження у справі – закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши  ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Положення ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному  законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.08.2022 серії ААБ № 104875, 29.08.2022 о 20 год 32 хв на а/д Р-14 Луцьк-Дольськ 5км+600м ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).
З матеріалів справи вбачається, що поліцейські роз`яснили  ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП, адже у відповідній графі протоколу: «гр-ну (ці)  ОСОБА_1 роз`яснено його (її) права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи відбудеться 22.09.2022 о 10 год 00 хв у Луцькому міськрайонному суді».
Тому, на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 складений із дотриманням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст.251 КУпАП.
Згідно з роздруківкою з приладу «Драгер» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів  ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом – 0,63‰ (а.с.3-4).
Щодо доводів сторони захисту про порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, вони є необґрунтованими.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Оскільки у водія  ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Відеофіксацією з нагрудних камер поліцейських стверджується, що на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці  ОСОБА_1 погодився, і результат проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» становив 0,63‰ (а.с.8, час відео: 00:22:28).
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була згідна з таким результатом (а.с.8, час відео: 00:22:53).
На запитання працівника поліції, чи бажає  ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у наркодиспансері, останній відмовився (а.с.8, час відео: 00:22:59).
На повторну пропозицію поліцейського пройти такий огляд у медичному закладі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, також відмовилася (а.с.8, час відео: 00:24:23).
Твердження ОСОБА_1 про те, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за відсутності свідків, а тому не ґрунтується на Законі, апеляційний суд вважає голослівними. 
Згідно з приписами ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, огляд проводився поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів, а матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.8).
А тому посилання сторони захисту на порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки вони суперчать вимогам ч.2 ст.266 КУпАП.
Підсумовуючи наведене, піддавати сумніву усі викладені вище докази у суду апеляційної інстанції немає підстав, відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість  ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи. 
Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.
Враховуючи викладене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. 
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2023 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.П. Денісов