ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 грудня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/8107/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК Груп» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі № 160/8107/21 (суддя І інстанції Єфанова О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК Груп» до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛК Груп» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 01.04.2021 № ЗП281/127/АВ/ТД-ФС якою на нього накладено штраф у розмірі 60000 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 242 КАС України і просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, позов задовольнити. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, за результатами аналізу інформації отриманої із звернення ОСОБА_1 від 21.01.2021 вх. № Б-65 (а.с. 79-80) відповідачем видано наказ від 01.02.2021 № 190 (а.с. 82) про проведення інспекційного відвідування позивача з питань додержання законодавства про працю, оформлення трудових відносин.
У направленні на проведення інспекційного відвідування від 01.02.2021 № 84 вказаний перелік питань, що перевірялися під час заходу державного нагляду у вигляді інспекційного відвідування (а.с. 14). 
З 04.02.2021 по 17.02.2021 головним держаним інспектором Мільчевською М.М. проведено інспекційне відвідування, під час якого встановлено, що один працівник у позивача допущений до роботи без укладання трудового договору, що є порушенням 4.1 ст. 21, ч. 3 ст.24 КЗпП України та Постанови КМУ № 413.
04 лютого 2021 року о 10:34 під час проведення інспекційного відвідування позивача за адресою здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 , в офісі знаходився один працівник, який виконував функції менеджера.
Працівник представився як ОСОБА_2 , особу ідентифіковано паспортом громадянина України (а.с. 42-44). В письмових та усних поясненнях повідомив, що перебуває в даному приміщенні сам, де проходить стажування на посаду менеджера в компанію ТОВ «ПЛК ГРУП». На стажуванні перебуває з 03.02.2021, що зафіксовано в письмових поясненнях ОСОБА_2 . Також повідомив, що офіційних представників у місті Запоріжжі відданого підприємства немає, головний офіс та керівництво перебуває за адресою реєстрації ТОВ «ПЛК ГРУП» : 49005, м. Дніпро, пр-т Д. Яворницького, буд. 3, офіс 33 (а.с. 34).
У зв`язку з відсутністю офіційних представників за адресою здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 , копію направлення від 01.02.2021 № 84 та письмову вимогу про надання документів від 04.02.2021 за №ЗП 281/127/НД/АВ (а.с. 15-16) направлено на адресу реєстрації позивача: АДРЕСА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення 6900509570798 з вимогою надати необхідні для проведення та копії документів у строк до 12:00 11 лютого 2021 року. Також скановану копію вищенаведених документів направлено на офіційну пошту позивача зазначену на офіційному сайті: info@plc.ua. 11 лютого 2021 року отримано копії документів. 
Відповідно до заяви від 05.02.2021 та наказу від 05.02.2021 № 0101/21-К-5, ОСОБА_2 прийнято на посаду менеджера зі збуту з 08 лютого 2021 року (а.с. 51-53).
10 лютого 2021 року о 09.49 год. здійснено повторний вихід за адресою здійснення підприємницької діяльності.
Працівник повідомив, що стажувався 1 день та наступного дня його одразу прийняли до штату та підтвердив, що під час інспектування 04.02.2021 проходив стажування та не був офіційно оформлений в штат позивача.
В ході інспекційного відвідування встановлено, що у позивача 1 працівник, ОСОБА_2 допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
За результатами проведеного інспекційного відвідування складений відповідний Акт від 17.02.2021 № ЗП281/127/АВ, в якому зафіксовано порушення позивачем частини 1 статті 21, частини 3 статті 24 КЗпП України та ПКМУ № 413 в частині фактичного допуску до роботи 1 особи без належного оформлення трудових відносин (а.с. 19-25, 86-89).
17.02.2021 інспектором ГУ Держпраці в Запорізькій області складено припис № ЗП281/127/АВ/П про усунення виявлених порушень із строком до 03.03.2021 (а.с. 26-28, 90-91).
Листом від 22.02.2021 № 08/03.4-06/2028 (Ідентифікатор міжнародного поштового відправлення 6903204082911) позивача повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу (а.с. 92).
01 квітня 2021 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О., на підставі Акта інспекційного відвідування від 17.02.2021 № ЗП 281/127/АВ, прийнято постанову про накладення штрафу № ЗП281/127/АВ/ТД-ФС у розмірі 60000 грн (а.с. 31-33).
Позивач, не погодившись з постановою від 01.04.2021 № ЗП281/127/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу у розмірі 60000 грн, звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскарженої постанови від 01.04.2021 № ЗП281/127/АВ/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу у розмірі 60000 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96) визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп. 6 п. 4 Положення № 96).
Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці (пп. 5 пункту 6 Положення № 96).
За приписами пп. 9 п. 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Підпунктом 54 п. 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.
Пунктом 7 Положення № 96 встановлено, що Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Отже, відповідач у справі є суб`єктом владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877) і Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок № 823).
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 7 Закону № 877-V визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Згідно з частиною 3 статті 6 Закону № 877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Частиною 5 статті 7 Закону № 877-V визначено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Відповідно до п. 2 Порядку № 823, який є спеціальним нормативним актом що регулює питання проведення інспекційних відвідувань за додержанням законодавства про працю, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до п.п. 3 п. 5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звернення ОСОБА_3 є іншим джерелом, доступ до яких не обмежений законодавством. Тож проведення інспекційного відвідування на підставі зазначеного звернення цілком відповідає принципу неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними заявами.
Згідно із п.8 Порядку № 823 Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Згідно п. 10 Порядку №8 23, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 
1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 
2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 
3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 
4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;
5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 
6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 
7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування. Відмітка про те, що процес проведення заходу фіксувався засобами відеотехніки і є тією відміткою про долучення, оскільки інших відміток акт не передбачає. 
Водночас присутність керівника чи уповноваженої особи об`єкта відвідування не є обов`язковою.
Відповідно до п. 19 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.
Згідно з п. 20 Порядку № 823 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акту залишається в об`єкта відвідування.
Відповідно до п. 21 Порядку № 823 якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акту. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Отже інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність порушень процедури проведення інспекційного відвідування. Відповідачем дотримано порядок призначення перевірки.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі за текстом - Порядок № 509).
Відповідно до п. 2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
Згідно пункту 3 Порядку № 509, справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Частиною 4 ст. 265 Кодексу законів про працю України, визначено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Стосовно тверджень позивача, що ОСОБА_2 не був працівником ТОВ «ПЛК Груп», не проходив стажування, а 03.02.2021 пройшов співбесіду і 04.02.2021 з`явився в офісі для проходження тестування.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 у перших поясненнях підтвердив, вказавши саме на проходження стажування, проте дані відносини з роботодавцем не були оформлені. Доводи щодо проведення співбесіди оцінюються критично, оскільки будь-яких доказів, як то запрошення на співбесіду, порядок проведення співбесіди, порядок проведення тестування, перелік питань тощо, надані позивачем довідки не містять. 
Крім того, як правильно врахував суд першої інстанції, в офісному приміщенні, де позивач провадить свою господарську діяльність, був відсутній представник позивача, який би мав проводити співбесіду, тестування. Доводи позивача щодо дистанційного відмикання офісного приміщення сторонній особі для проведення співбесіди носять сумнівний характер.
Водночас колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції і щодо одягу ОСОБА_2 , які позивачем жодним чином не спростовані. Так на відео від 04.02.2021, наданого відповідачем, ОСОБА_2 був одягнутий у сорочку в клітинку, а на скріншоті співбесіди 04.02.2021, який наданий позивачем, одягнений у чорний светр, що викликає сумніви у суду щодо того, що співбесіда дійсно проходила 04.02.2021, а не іншим днем.
Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, щодо правомірності оскарженої постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 01.04.2021 № ЗП281/127/АВ/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу у розмірі 60000 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК Груп» - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі № 160/8107/21- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко