Дата документу 25.01.2023 Справа № 334/8348/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
               Єдиний унікальний № 334/8348/21                                 Головуючий у 1 інстанції 
               № провадження 22-ц/807/496/23                                 Ісаков Д.О.
                                                                                Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 січня 2023 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

       Головуючого:        Бєлки В.Ю.
                Суддів:                Кухаря С.В.
                                        Онищенка Е.А.                
                За участю секретаря:Книш С.В.
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Національний Банк України, про зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті, 
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Працевитого Г.О. звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: Національний Банк України, про зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті, посилаючись на те, що 18.02.2008 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № ZРААG40000003502 під іпотеку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
В той ж день, 18.02.2008 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено іпотечний договір № 612-99/К-07 під іпотеку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
15.09.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду за умовами якої валюту кредитним договором № ZРААG40000003502 було змінено з гривні на долари США, у зв`язку з чим вказаний кредитний договір вважається таким, що укладений в іноземній валюті.
Починаючи з моменту укладення кредитного договору по сьогоднішній день позивач намагався належним чином виконувати умови кредитного договору, навіть після значного здешевлення гривні в 2008 році та в наступні роки.
В період з 2008 по 2015 роки позивачем було сплачено банку за обома кредитними договорами близько 61 418,83 доларів США, з них на погашення тіла кредиту сплачено 12 567,00 доларів США, на погашення відсотків – 44 554,46 доларів США, на погашення комісій – 9 487,27 доларів США.
23.02.2016 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/1997/15-ц з позичальника було достроково стягнуто суму боргу за тілом кредиту в розмірі 47 443,78 доларів США, за процентами – 4 581,35 доларів США.
Як встановлено вказаним судовим рішенням, останній платіж по кредиту було здійснено в липні 2014 року.
Позивач вважає, що він мав право на обов`язкову реструктуризацію відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих у іноземній валюті» від 13.04.2021 року.
Станом на 01.01.2014 року у позивача була відсутня прострочена заборгованість за кредитом.
20.07.2021 року з метою реструктуризації кредиту, позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про проведення реструктуризації.
04.08.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» було надано письмову відповідь на заяву про проведення реструктуризації, в якій було зазначено повідомлення про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку з невідповідністю зобов`язань за кредитним договором критеріям, що встановлені згідно законодавства України, зокрема Закону України «Про споживче кредитування».
Відмова банку не є повною та такою, що не роз`яснює як же само кредитний договір, який було укладено не відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування» в частині проведення реструктуризації, в той час коли кредит підпадає під дію Закону, що було детально аргументовано в самій заяві.
Позивач вважає, що йому було безпідставно відмовлено банком в реструктуризації кредиту.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати незаконною відмову відповідача в проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором від 18.02.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 в порядку, передбаченим пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»; зобов`язати відповідача провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором від 18.02.2008 року укладеним з ОСОБА_1 в порядку, передбаченим пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2022 року в задоволені позову відмовлено. 
У апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1  – адвокат Працевитий  Г.О.зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повному обсязі досліджені обставини, які мають значення для справи. Суд дійшов помилкового висновку що оскільки сторони кредитного договору додатковим договором змінити валюту зобов`язань на іноземну, то кредитні зобов`язання не підлягають реструктуризації. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
На зазначену апеляційну скаргу представник АТ КБ «Приватбанк» Якушев С.О. подав відзив у якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, ухваленим без жодних порушень норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 18.02.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ZРААG40000003502, відповідно до якого позичальник отримав грошові кошти у розмірі 234 825,00 грн. на термін до 18.02.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% річних.
В той ж день, 18.02.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № ZРААG0000003502, відповідно до п. 1.1 якого, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з Договору про іпотечний кредит, передав в іпотеку іподекодержателю квартиру АДРЕСА_2 .
18.08.2008 року ОСОБА_1 звернувся до банку із заявою про зміну валюти кредиту за договором іпотеки № ZРААG40000003502 від 18 лютого 2008 року.
На підставі зазначеної заяви, 18.08.2008 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № ZРААG40000003502 від 18.02.2008 року, де визначено, що станом на 18.08.2008 року залишок заборгованості по іпотечному договору складає 46 747,97 грн., що еквівалентно 10 107,67 доларів СЛІ1А строком до 18.02.2028 року, зі сплатою відсотків в розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та на умовах визначених договором.
Укладаючи додаткову угоду сторони змінили валюту зобов`язань, тобто, здійснили перерозподіл валютного ризику.
23.02.2016 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/1997/15-ц з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 53 591,41 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом – 47 433,78 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом – 4 581,35 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 906,74 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором - 669,54 доларів США.
Судовим рішенням встановлено, що «після укладення договору, відповідач не завжди своєчасно здійснював платежі у відповідності до умов договору, мав прострочку по тілу та процентам кредитного договору, але потім погашав заборгованість, про що свідчить виписка про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 з 18.02.2008 року по 10.08.2015 року, а також те, що останній платіж на погашення заборгованості по кредиту відбувся 01.07.2014 року. 
                20.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із аявою про проведення реструктуризації в порядку п.7 розділу IV «Перехідні положення» Закону України від 15.11.2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» та додав до заяви певні документи.
                Листом № 20.1.0.0.0/7-210727/16305 від 04.08.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» повідомив ОСОБА_1 про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку з невідповідністю зобов`язань за кредитним договором критеріям, що встановлені згідно з законодавством України зокрема, Закону України «Про споживче кредитування».
                16.09.2021        року ОСОБА_1 надіслав скаргу на дії АТ КБ «ПриватБанк» до Національного Банку України.
                З матеріалів справи вбачається наявність між сторонами спору щодо наявності у позивача права на проведення реструктуризації за кредитним договором відповідно до п.7 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX.
                Так, 13 квітня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-1Х, яким доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року, пунктом 7.
                Відповідно до пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:
1)обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: 
        наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;
                відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/ або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;
2)        виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду, або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів. для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом №г№ частини першої статті 121 Земельного кодексу України.
               Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:
               предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
               у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганська областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
               предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
               предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого м перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областям Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
               предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
               3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:
               у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;
               у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем ті іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;
               у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведене реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності шив пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.
З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до п. 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» кредитні зобов`язання позивача не підлягали реструктуризації, оскільки 18.08.2008 року сторони змінили валюту зобов`язань на іноземну, при цьому, сам договір про іпотечний кредит від 18.02.2008 року, було укладено в національній валюті. 
Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Працевитого Геннадія Олександровича залишити без задоволення.
                Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2022 року по цій справі залишити без змін.
             Дата складання повної постанови 30 січня 2023 року.
                Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка

               Судді:                                                                С.В. Кухар
               
                                                                               Е.А. Онищенко