ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1072/23 Справа № 199/10259/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В.В. Суддя у 2-й інстанції - Биліна  Т. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Биліни Т.І., 
суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
               Акціонерного товариства “ДТЕК Дніпровські електромережі”
на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року по справі за позовом Акціонерного товариства “ДТЕК Дніпровські електромережі” до ОСОБА_1  та ОСОБА_2  про відшкодування збитків, -     
ВСТАНОВИЛА: 

       В грудні 2021 року Акціонерне товариство “ДТЕК Дніпровські електромережі” (далі — АТ “ДТЕК Дніпровські електромережі” звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування збитків.                
       В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано 26 червня 2019 року на підставі свідоцтва про право на спадщину; ОСОБА_2 квартирант, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок за зазначеною вище адресою, що проводилась 06 травня 2021 року, згідно з пунктом п. 8.2.5 ПРРЕЕ,було виявлено порушення – розкрадання електричної енергії: порушено п.п. 6) п. 8.4.2 ПРРЕЕ, виявлено самовільне підключення струмоприймачів, електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано проводом в розріз ввідного проводу до внутрішньо - будинкової проводки відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала, місце самовільного підключення у розрізі ввідного проводу. При включенні навантаження електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, порушення продемонстровано споживачу. Про виявлене порушення було складено акт про порушення №32359 від 06 травня 2021 року, згідно з яким відповідачів повідомлено про дату, час та місце проведення засідання комісії з розгляду акту про порушення, яка запланована на 18 травня 2021 року, але на засідання комісії відповідачі не з`явилися. Наступне засідання комісії відбувалося 08 червня 2021 року, на яке відповідачі повторно не з`явилися. На підставі виявленого порушення Правил було здійснено нарахування завданих збитків в розмірі 14 112, 22 грн відповідно до підпункту 6 розділу 8.4.2 ПРРЕЕ за формулою №8 ПРРЕЕ. Зазначена сума вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, відповідачами не сплачена, а тому просили стягнути з відповідачів на свою користь збитки, завдані в результаті порушення споживачем ПРРЕЕ, в сумі 14 112, 22 грн.
       Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» збитки в розмірі 7 479, 47 грн. Вирішено питання відносно судових витрат.
       Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
       Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до акту про порушення № 32359 від 06 травня 2021 року та протоколу про нарахування № 41/21 суму збитків розраховано на підставі п.8.4.13 формула 8 ПРРЕЕ за 181 день та її розмір сягає 14 112, 22 грн, проте незрозуміло якою формулою користувався суд першої інстанції при розрахунку суми збитків стягнутої з ОСОБА_1 у розмірі 7 479, 47 грн. (а.с.86-88)
       Відповідачі своїм правом передбаченим ст.360 ЦПК України не скористались.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Зважаючи на те, що ціна позову становить 14 112,22грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін. 
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 є власником 53/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. 26 червня 2019 року (а.с. 13).
       Відповідач ОСОБА_1 є користувачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .
       Особистий рахунок НОМЕР_1 відкритий на іншу особу – гр. ОСОБА_3 з 2005 року; ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою у зв`язку зі смертю (а.с. 27).
       Місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 26).
       Як встановлено судом на підставі акту про порушення №32359 від 06 травня 2021 року (а.с.3-4) згідно з пунктом п. 8.2.5 ПРРЕЕ, позивачем було виявлено порушення – розкрадання електричної енергії: порушено п.п. 6) п. 8.4.2 ПРРЕЕ, виявлено самовільне підключення струмоприймачів, електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано проводом в розріз ввідного проводу до внутрішньо - будинкової проводки відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала, місце самовільного підключення у розрізі ввідного проводу.
       Відповідно до вказаного акту (а.с.4) самовільне підключення демонтовано в день складання акту.
        ОСОБА_2 відмовився від підпису про ознайомлення із актом та відмовився від підпису із додатком №2 до акта про порушення (а.с.4).
       Відповідно до протоколу №41/21 засідання комісії з розгляду акта про порушення від 06 травня 2021 року №32359 (а.с. 5), яке відбувалося 08 червня 2021 року за відсутності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийнято рішення про нарахування збитків в розмірі 14 112,22 грн.
       Докази сповіщення відповідачів про дату засідання комісії суду не надані.
       Збитки позивачу не відшкодовані.
       Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав обов`язок доказування (ч. 1 ст. 81 ЦПК України) в повному обсязі. Наявні підстави для задоволення позову частково: враховуючи частку відповідача ОСОБА_1 (53/100) та з урахуванням приписів статті 360 ЦК України, згідно з якою співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
       Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
       Згідно з частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
       Положеннями ст.58 ч.3 п.3 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - ПРРЕЕ ) визначено, що споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
       Підпунктом 20 п.5.5.5 глави 5.5 Розділу V ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
       Підпунктом 14 п.5.1.1 глави 5.1 Розділу V ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.
       Підпунктом 11 п.5.2.1 глави 5.2 Розділу V ПРРЕЕ передбачено, що електропостачальник має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, іншого електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) вказано, що «приховане приєднання до електричної мережі (прихованою електропроводкою) можна виявити лише під час технічної перевірки, а не під час контрольних оглядів […] адже виявити факт прихованого підключення (прихованою електропроводкою) можна лише з використанням спеціальних технічних засобів або у зв`язку з частковим демонтажем будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів».
       Нормою ст.77 ч.ч.1, 2 п.4 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
       Пунктами 8.2.5, 8.2.6 глави 8.2 Розділу VIII ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення. На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
       В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення. В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.
       06 травня 2021 року представниками позивача за адерсою: м.Дніпро, вул.Лебединська, б.16, в присутності відповідача ОСОБА_2 , було виявлено порушення п.2.3.3 ПРРЕЕ, що відповідає п.8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення струймоприймачів та електропроводки до електромережі АТ “ДТЕК Дніпровські електромережі” з порушенням схеми обліку; самовільне підключення виконано проводом в розріз ввідного проводу до внутрішньобудинкової проводки відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала; місце та точка самовільного підключення в розріз ввідного проводу. Від підпису даного Акту ОСОБА_2 відмовився (а.с.3-4).
       З протоколу від 08 червня 2021 року № 41/21 засідання комісії з розгляду акту від 06 травня 2021 року № 32359 вбачається, що комісією було вирішено визнати Акт про порушення від 06 травня 2021 року № 32359 таким, що складений правомірно та проведено розрахунок вартості необлікованої електроенергії, виконано нарахування згідно з п.8.4.13 та за формулою 8 ПРРЕЕ зі змінами і доповненнями. Виходячи з величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії, обчисленої на підставі сили струму, визначеної виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів/кабелів, що використані у схемі самовільного підключення (0,75 кв.мм) та допустимого струму, який може ними протікати (15 А) за період з 06 листопада 2020 року по 06 травня 2021 року до сплати нарахована 14 112, 22 грн за 4 301 кВт*г не облікованої енергії. Відповідачі та їх представники на засіданні комісії присутні не були (а.с.5-7).
       Підпунктом 7 п.8.4.2 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ передбачено, що визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.
       Пунктом 8.4.13 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави – При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год.
       Згідно пп.3 п.8.4.8 глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил) якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі не встановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття права власності чи користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності (користування) на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
       Пунктом 1.1.2 глави 1.1 Розділу І ПРРЕЕ визначено, що: 1) контрольний огляд засобу комерційного обліку – виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, індикаторів, зняття показів засобів комерційного обліку (у разі виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку), а також з метою виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів; 2) технічна перевірка – виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності Кодексу комерційного обліку та відповідним нормативно-технічним документам стану вузла обліку електричної енергії (крім тих його характеристик та властивостей, забезпечення яких покладається на постачальника послуг комерційного обліку) та схеми його підключення, електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки вимірювання, а також з метою виявлення позаоблікових підключень; 3) самовільне підключення без порушення схеми обліку – несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, після їх відключення оператором системи в установленому законодавством порядку (за умови наявності договору з оператором системи); 4) самовільне підключення з порушенням схеми обліку – несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, не передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, та/або без укладення договору з оператором системи.
       Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
       Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
       При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
       Підстава позову – це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутись до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. 
       Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц (пункт 49); від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50); від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц (пункти 37,54); від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц (пункт 31.4)). 
       Таким чином доводи апеляційної скарги в частині наявності підстав для задоволення позову колегією суддів відхиляються. 
       Звертаючись до суду із даним позовом, позивач визначився із колом відповідачів, які на думку позивача, відповідатимуть за матеріально-правовою вимогою: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 1).
       Втім, докази про те, що відповідач ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні: позивач посилається на те, що ОСОБА_2 є квартирантом, втім, чинний ЦК України, а також ПРРЕЕ не визначають квартирантів, як учасників правовідносин з постачання електричної енергії та не встановлюють відповідальність квартирантів.
       Особистий рахунок оформлений на ім`я ОСОБА_3 .
       Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 помер, у зв`язку з чим було відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимоги до ОСОБА_3 .
       Відповідач ОСОБА_1 є власником лише 53/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
       Особа власника інших 47/100 часток зазначеного вище домоволодіння позивачем не з`ясована. Позивач надав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 13) станом на 13 грудня 2021 року про право власності за адресою: АДРЕСА_1 , але докази про власника інших 47/100 часток не надані.
       За умови, якщо процес реєстрації проводило Бюро технічної інвентаризації (БТІ), тобто до передачі цих функції Державній реєстраційній службі України, вказані докази могли були бути витребувані з БТІ, втім, позивачем відповідна заява про витребування доказів не подавалася.
       За ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
       Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
       Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
       Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
       Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
       Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
       За ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
       Виходячи з вищенаведеного, ОСОБА_4 є неналежним відповідачем та доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують. 
       Присутність вказаної фізичної особи під час складання акту про порушення за умови відсутності доказів на підтвердження того, що саме вказана в акті особа є користувачем послуг, які надаються позивачем, при відсутності договору про постачання електричної енергії не свідчить безумовно про порушення прав позивача саме з боку цієї особи.
       Визначення іншого співвласника/інших співвласників майна є обов`язковим і це становить обов`язок позивача, який ним не виконаний в повному обсязі.
       Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.
       Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.
       Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.ст. 76,77,78,79 ЦПК України).
       Згідно з вимогами ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. 
       З матеріалів справи вбачається, що позивачем доведені заявлені позовні вимоги саме до ОСОБА_1 , який є власником лише 53/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
       Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
       Європейський суд з прав людини вказав,що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності,які існують у державах-учасницях,з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки,викладення та формулювання рішень. Таким чином,питання,чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування,що випливає зі статті 6 Конвенції,може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23,ЄСПЛ, від 18липня 2006року).
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
       Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
       Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “ДТЕК Дніпровські електромережі” залишити без задоволення.
       Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Головуючий:                                                        Т.І. Биліна 

       Судді:                                                                С.А. Зайцева

                                                                       Ж.І. Максюта