КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                   
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
20 лютого 2023 року                                                                                              м. Київ
                                                                                    
Унікальний номер справи 760/6845/18 
Апеляційне провадження 22-ц/824/661/2023 
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Махлай Л.Д., 
суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.
при секретарі Кролівець О.В.
 
сторони          
позивач                        ОСОБА_1 
 
відповідачі                Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»
 
                                   Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович
 
                                   Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович
 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», подану через представника Мельника Богдана Олександровича та апеляційну скаргу Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовичана рішення Оболонського районного суду м. Києва від                                        18 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Шевчука А.В., у справі за позовом  ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренка Сергія Вячеславовича, треті особи: ОСОБА_3 , Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання протиправними та скасування рішень,
 
в с т а н о в и в :
 
            у травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до                    АТ «Перший Український Міжнародний Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С., Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренка С.В., в якому просила визнати протиправним рішення іпотекодержателя АТ «Перший Український Міжнародний Банк» по зверненню стягнення у позасудовому порядку на квартиру  АДРЕСА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 15.08.2017 індексний номер 36629658 про реєстрацію права власності на цю квартиру за ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., номер запису про право власності: 21886079; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1327687480380; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. поновити запис про право власності ОСОБА_2 на зазначену квартиру; визнати протиправним та скасувати рішення індексний номер: 36519469 від 08.08.2017 про скасування обтяження, зробленого в інтересах неповнолітніх дітей 22.12.2015, номер запису про обтяження: 12670685 - заборони на відчуження цієї квартири, винесеного приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В.;зобов`язати приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. поновити запис про заборону відчуження квартири, винесену 22.12.2015 приватним нотаріусом Фоєю Л.Г. індексний номер: 27356476.
            В обгрунтування позовних вимог зазначала, що 30.11.2007 вона  на підставі кредитного договору отримала кредит у ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» у сумі 694 500 доларів США з строком виплати до 30.11.2014 зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 11,9 % річних.
            У забезпечення зобов`язань за кредитним договором передала віпотеку банку належну їй на праві власності квартиру площею 227, 50 кв.м, житловою площею 115,70 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .
             Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2010 стягнуто солідарно з неї та ОСОБА_3 на користь   ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 813 379 доларів США 15 центів та 1 283 698,55 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації 5 010 695,85 грн. 
            На виконання цього рішення видано виконавчі листи № 2-7148/10 та постановою державного виконавця УДВ ГУЮ у м. Києві від 13.06.2012  відкрито виконавче провадження № 33009468 та накладено арешт на квартиру і відповідне обтяження внесено до Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна.
            На виконання ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2014 державним виконавцем до Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації направлено  запит щодо отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування на реалізацію іпотечної квартири, право власності на яку або право користування якою мають діти.
            Листом від 06.12.2016 Службою у справах дітей Оболонської районної у                      м. Києві державної адміністрації відмовлено у наданні дозволу на реалізацію вказаної квартири, оскільки діти мають право користування цієї квартирою.
            Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоєю Л.Г. на виконання розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 600 від 12.11.2015 накладено заборону на відчуження спірної квартири.
            Проте, у січні 2018 року вона дізналася, що спірна квартира  зареєстрована на праві власності за ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. 
            Вважає, що перехід права власності на іпотечну квартиру відбувся з порушенням закону.
            Рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. 08.08.2017 знято заборону на відчуження іпотечної квартири, накладену 22.12.2015 приватним нотаріусом Фоєю Л.Г. на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2017 у справі № 202/84130/17. Проте, такого рішення суд ніколи не ухвалював, та вказана справа ніколи не перебувала у провадженні суду.
            Крім того, на час реєстрації права власності квартири за банком в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було наявне обтяження - арешт квартири, накладений постановою державного виконавця Григорян О.Г. відділу примусового виконання рішень УДВС Головного Управління юстиції у             м. Києві від 13.06.2012, зареєстроване в реєстрі заборон 27.06.2012 за № 12676560 реєстратором - Державне підприємство «Інформаціний центр» Міністерства юстиції України. 15.08.2017 це обтяження було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження 21886051.
            Також, станом на день перереєстрації права власності на вказану квартиру на іпотекодержателя в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна були й інші обтяження предмету іпотеки, накладені реєстратором Державне підприємство «Інформаціний центр» Міністерства юстиції України № 11297243 на підставі постанови № 546/8 Відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 17.06.2011 із зазначенням все нерухоме майно, а також державним виконавцем Григорян О.Г. Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у                           м. Києві; номер запису про обтяження: 18359495 на підставі постанови від 16.12.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 53127820.
            Відтак, державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за                     ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» проведено всупереч вимогам                ст. 24 ч. 1 п. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно. Крім того, банком не дотримано вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та застережень іпотечного договору, оскільки не надано державному реєстратору копії вимоги про усунення порушень і доказів їх направлення та отримання іпотекодавцем.
            Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.02.2022 позов задоволено частково. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 15.08.2017 індексний номер 36629658 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем, номер запису про право власності: 21886079, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1327687480380, припинивши право власності АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на цю квартиру. Скасовано рішення індексний номер рішення: 36519469 від 08.08.2017 про скасування обтяження, зробленого в інтересах неповнолітніх дітей 22.12.2015 номер запису про обтяження: 12670685 - заборони на відчуження квартири     АДРЕСА_1 винесеного приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренко С.В. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.
            Не погоджуючись з рішенням суду, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» через представника подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. А саме, суд не звернув уваги на те, що банком дотримано усіх вимог щодо досудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивачкою штучно створені обставини щодо проживання неповнолітніх дітей у квартирі, що є предметом іпотеки. У даній квартирі знаходяться будівельні матеріали та відсутні будь - які ознаки проживання у ній мешканців. Станом на 18.07.2017 у квартирі був зареєстрований лише ОСОБА_3 . Скасування рішення державного реєстратора є неналежним способом захисту порушеного права. Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог.
            Не погоджуючись з рішенням суду, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С. також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. А саме, суд не врахував, що реєстрація права власності за банком на спірну квартиру відбувалася на підставі іпотечного застереження. Заборона відчуження квартири здійснена на користь банку, а тому така заборона не є підставою для державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.
У судовому засіданні представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» Пастушенко Б.Ю. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Вислухавши доповідь судді, пояснення представника АТ «Перший Український Міжнародний Банк», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
            Судом першої інстанції встановлено, що  30.11.2007 ОСОБА_2 отримала кредит у ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в розмірі 694 500 доларів США із строком виплати до 30.11.2014, зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 11,9 % річних на підставі кредитного договору № НОМЕР_1 .
            У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором відповідно до договору іпотеки від 30.11.2007 ОСОБА_2 передала в іпотеку банку квартиру площею 227,50 кв.м, житловою площею 115,70 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві власностівідповідно до свідоцтва про право власності від 09.10.2007.
            30.10.2007 о 12:59:56 за № 5931297 приватним нотаріусом Щелковим Д.М. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі вказаного договору іпотеки, внесено заборону на відчуження квартири.
            Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2010 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто у солідарному порядку на користь                      ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі                               813 379,15 доларів США та 1 283 698,55 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 5 010 695,85 грн. 
            На виконання цього рішення видано виконавчі листи № 2-7148/10 та постановою державного виконавця УДВ ГУЮ у м. Києві від 13.06.2012  відкрито виконавче провадження № 33009468.
            У межах вказаного виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві № 33009468 від 13.06.2012 накладено арешт на майно боржника, зокрема на спірну квартиру.
            Згідно з довідкою відділу питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної адміністрації від 13.02.2018 та довідки форми № 3 від 16.06.2015 у спірній квартирі зареєстровано три особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,                          ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , особовий рахунок значиться за ОСОБА_2 . 
            На виконання вимог ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» та ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2014 державним виконавцем до Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації направлено запит щодо отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування на реалізацію іпотечної квартири, право користування якою мають діти.
            Листом від 06.12.2016 вих. 104-8725 Службою у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації відмовлено у наданні дозволу на реалізацію вказаної квартири, право користування якою мають неповнолітні діти.
            Розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 600 від 12.11.2015 вирішено просити нотаріуса за місцем розташування нерухомого майна накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , право проживання в якій мають неповнолітні діти.
            Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоєю Л.Г. на виконання розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 600 від 12.11.2015 та відповідно до ст. 73 ч. 3 Закону України «Про нотаріат»  накладено заборону на відчуження спірної квартири, рішення                             № 27356476 від 22.12.2015, номер запису про обтяження 12670685, яке 22.12.2015  12:44:01 внесено до Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна.
            Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири, що була предметом іпотеки став ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. (з відкриттям розділу, індексний номер 36629658 від 15.08.2017, номер запису про право власності 21886079).
            Вказаному рішенню про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.08.2017 передувало рішення про скасування існуючого обтяження на відчуження спірної квартири.
            Рішення індексний номер: 36519469 від 08.08.2017 про скасування обтяження, зробленого в інтересах неповнолітніх дітей 22.12.2015 номер запису про обтяження: 12670685 - заборони на відчуження квартири, винесеного приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренко С.В., здійснене на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2017 у справі                            № 202/84130/17.
            Згідно відповіді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2018 на підставі даних канцелярії суду та системи електронного документообігу суду «Д-3» у провадженні суду не перебувала цивільна справа                            № 202/84130/17 за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про скасування заборони, заочне рішення від 26.07.2017 щодо скасування обтяження на нерухоме майно, а саме квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2  не ухвалювалося, та до суду запит від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренка С.В. не надходив.
            Відповідно до матеріалів облікової справи № 12670685 щодо спірної квартири, наданої Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про скасування обтяження на вказану квартиру на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2017 звертався ОСОБА_8 , який начебто за попереднім договором купівлі продажу придбав у ОСОБА_7 вказану квартиру і заборона на відчуження, що внесена в інтересах неповнолітніх дітей від 22.12.2015 є для нього перешкодою у вільному володінні та розпорядженні майном.
            Жоден Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить будь-яких відомостей про право власності на спірну квартиру  за ОСОБА_7 чи за ОСОБА_8 .
            У жовтні 2017 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у                              м. Києві про зняття арешту з квартири (справа № 756/13887/17).
            У січні 2017 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» подав позов до Оболонського районного суду м. Києва з вимогами до Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 ,                            ОСОБА_3 , приватний нотаріус КМНО Фоя Л.Г. про скасування розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.11.2015 № 600 «Про заходи захисту прав та інтересів дітей», на підставі якого було накладено заборону на відчуження спірної квартири (справа № 756/442/17).
            Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на час реєстрації права власності на спірну квартиру за іпотекодержателем зазначена квартира перебувала під обтяженням, та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» було відомо про такі обставини.
            Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 129 -1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Обов`язковість судового рішення є однією із основних засад цивільного судочинства та засад виконавчого провадження (ст. 2 ЦПК України та ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження).
            Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2010 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто у солідарному порядку на користь                      ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі                               813 379,15 доларів США та 1 283 698,55 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та встановлено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації 5 010 695,85 грн.
            На виконання вказано рішення видано виконавці листи та відкрито виконавче провадження.
            Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.
            Рішення про зміну способу виконання рішення суду не ухвалювалося. У порядку, визначеному ст. 434 ЦПК України сторони виконавчого провадження не укладали мирову угод на стадії виконання рішення суду та стягувач не відмовився від примусового виконання рішення.
            Незважаючи на це  стягувач зареєстрував за собою право власності на спірну квартиру, яка підлягає реалізації шляхом проведення електронного аукціону на виконання рішення суду.
            Відповідно до положень ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
     Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
     Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.
    Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
    Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
    Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.
    Рішення про реєстрацію права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.
     Статтею 39 цього Закону передбачено реалізацію предмета іпотеки за рішенням суду.
            Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
            Відтак Законом України «Про іпотеку» визначено два способи врегулювання питання щодо предмета іпотеки у разі порушення іпотекодавцем своїх зобов`язань, судовий та позасудовий.
            Іпотекодержатель вправі сам обирати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки у разі наявності заборгованості з дотримання вимог Закону України «Про іпотеку» та умов договору іпотеки.
            Проте, при обранні способу звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель має враховувати, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя(ч. 6 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»).
            Аналіз зазначених вимог закону вказує на те, що у разі обрання іпотекодержателем позасудового врегулювання, а саме шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, він не вправі заявляти будь - які інші вимоги щодо виконання основного зобов`язання боржником.
            У разі ж стягнення заборгованості за рішенням суду шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки кредитор, який є одночасно іпотекодержателем, вправі вимагати повного виконання основного зобов`язання боржником у разі, якщо коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки недостатньо для погашення заборгованості (за разунок іншого майна боржника).
            У даній справі позивач обрав судовий спосіб врегулювання та 11.11.2010 отримав рішення суду, яке є чинним та підлягає виконанню.
            Відтак, зареєструвавши за собою право власності на предмет іпотеки  15.08.2017 шляхом позасудового врегулювання на підставі договоруіпотеки позивач отримав одночасно право власності на предмет іпотеки і право вимоги до боржника щодо сплати заборгованості, яка перевищує вартість предмета іпотеки, що суперечить положенням ч. 6 ст. 36 Закону України «Про іпотеку».
            У вимозі від 01.06.2015, направленій ОСОБА_2 позивач вказав розмір заборгованості станом на 31.05.2015 - 1 220 939,04 доларів США та визначив ціну предмета іпотеки у 11 304 000 грн.
            При цьому звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості позивач просив стягнути достроково увесь розмір кредиту. Судом було визначено повний розмір заборгованості 813 379,15 доларів США.
            У зв`язку з чим у вимозі позивачем зазначено значно більший розмір заборгованості, ніж той, який стягнуто за рішенням суду представник банку не зміг надати пояснень. 
            З матеріалів справи також вбачається, що у виконавчому провадженні державний виконавець звертався до органу опіки і піклування з метою отримання їх дозволу щодо реалізації квартири, оскільки після ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_2 в порушення  п. 1.8.4 договору іпотеки, яким передбано, що без попереднього письмового погодження іпотекодержателя, іпотекодавець не має права реєструвати третіх осіб на житловій площі, що входить до складу предмета іпотеки, без згоди іпотекодержателя, 29.05.2014 зареєструвала у спірну квартиру ОСОБА_3 , а 03.06.2014 зареєструвала у спірну квартиру неповнолітніх онуків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
            Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2014 зобов`язано державного виконавця надіслати до органу опіки і піклування заяву на отримання попереднього дозволу щодо реалізації спірної квартири.
            За зверненням ОСОБА_3 розпорядженям Оболонської районної в                   м. Києві державної адміністрації від 12.11.2015 № 600 вирішено просити нотаріуса за місцем розташуванням спірної квартири накласти заборону на відчуження квартири з посиланням на те, що виконавчою службою вчиняються виконавчі дії, направлені на реалізацію цієї квартири, право користування якою мають малолітні діти без дозволу органу опіки і піклування та така заборона була накладена.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, затвердженого начальником Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації від 28.07.2016 та фото додатків до нього у спірній квартирі ніхто не проживає, у кімнатах знаходяться будівельні матеріали.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.
            Ні у вищезазначеному розпорядженні, ні у інших документах, складених  Службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації не вказано, де проживали та були зареєстровані неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до реєстрації їх у спірній квартирі, у зв`язку з чим було змінено їх місце проживання, чи мають батьки дитини у власності чи у користуванні житлові приміщення, у зв`язку з чим обрано місце реєстрації дітей з батьком, а не з матір`ю тощо. Саме встановлення таких обставин має правове значення для вирішення органом опіки і піклування питання про те, чи зачіпає  реалізація спірної квартири у порядку виконання рішення суду житлові інтереси неповнолітніх дітей, чи їх реєстрація у спірній квартирі боржником направлена лише на вчинення перешкод у  виконанні рішення суду.
Разом з тим, таке розпорядження ні державним виконавцем, ні стягувачем не оспорене  та є чинним.
Відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» правових підстав для реєстрації за собою права власності на спірну квартиру у порядку позасудового врегулювання на час такої реєстрації.
Доводи апеляційної скраги про те, що позивачкою штучно створені обставини щодо проживання неповнолітніх дітей у квартирі не спростовують висновків суду, оскільки порядок захисту права та інтереси сторін у виконавчому провадженні визначено Законом України «Про виконавче провадження» та розділами VI, VII глави 3 ЦПК України, і банк, як стягувач у виконавчому провадженні не позбавлений можливості захищати свої права та інтереси у разі їх порушення.
            Доводи апеляційної скраги про те, що заборона відчуження майна була здійснена на користь іпотекодержателя, а тому відсутні підстави для відмови у державній реєстрації права власності на спірну квартиру за банком не можна визнати обгрунтованими, оскільки така заборона  також була накладена Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоєю Л.Г. на виконання розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 600 від 12.11.2015, а скасування цього обтяження 08.08.2017 проведено на підставі підробленого рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2017, яке судом не ухвалювалося.
            Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», з припиненнм права власності АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на цю квартиру та скасування рішення про скасування обтяження, зробленого в інтересах неповнолітніх дітей призведе до повернення сторін у попередній стан, надать можливість звернути стягнення на спірну квартиру на виконання рішення суду або ж вирішити питання про звернення стягнення на квартиру у позасудовому порядку з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» у разі   відмови стягувача від примусового виконання рішення, а тому доводи апеляційної скарги про те, що судом застосовано неефективний спосіб захисту порушеного права та про те, що суд вийшов за межі позовних вимог колегія суддів вважає безпідставними.
            За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції законне і обґрунтоване і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» та апеляційну скаргу Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовичазалишити без задоволення.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 ркоу залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.
Постанова складена 23.01.2023.

Головуючий                                                                         Л. Д. Махлай

 Судді                                                                                    О. В. Немировська

                                                                                                          Т. І. Ящук