ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

23 січня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 728/595/22
Головуючий у першій інстанції – Роздайбіда О. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/300/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,
       
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

                                         У С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просив стягнути на його користь з відповідача:
- 167 890,97 грн в рахунок відшкодування вартості відновлюваного ремонту мотоцикла SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок неналежного виконання договору про надання послуг з мийки мотоцикла;
- 992 грн судового збору;
- 4 100 грн судових витрат за послуги експерта;
- 10 000 грн витрат на правову допомогу адвоката.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 30.07.2020 він звернувся на автомийку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за наданням платної послуги з мийки належного йому мотоциклу SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Через деякий час працівник мийки повідомив йому, що в результаті нанесення миючих засобів пошкоджено лакофарбове покриття деталей мотоциклу. Відповідач ОСОБА_2 як власник автомийки визнав факт завдання пошкоджень мотоциклу позивача в результаті мийки, зобов`язався впродовж місяця відшкодувати збитки, про що зазначив у письмовій розписці від 30.07.2020. Проте у подальшому відшкодовувати завдані збитки відмовився. 
Із посиланням на звіт про оцінку транспортного засобу від 06.10.2022 просив стягнути вартість відновлюваного ремонту мотоцикла  Suzuki DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у сумі 167 890,97 грн.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 167 890 грн 97 коп. в рахунок відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням договору про надання послуг з мийки мотоцикла SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1678 грн 90 коп.; 10 000 грн витрат на правову допомогу адвоката; 4100 грн судових витрат за послуги експерта.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного.
1. Судом першої інстанції прийнято звіт про оцінку №159/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 06.10.2022 після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, а тому він є недопустимим доказом.
2. Звіт про оцінку №159/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 06.10.2022 не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», а тому не може бути  належним та допустимим доказом, оскільки:
а) між позивачем та СПД « ОСОБА_3 » не укладався договір, як того вимагає ст. 10, 11 вказаного Закону; 
б) огляд автомобіля проводився оцінювачем, а у повідомленні про огляд зазначалось, що він буде проведений експертом;
в) ст. 12 Закону передбачено складання звіту про оцінку майна (акт оцінки майна), а виготовлено Звіт про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу;
г) у звіті не зазначено мету проведення оцінки; 
д) за базову прийнято вартість аналогічного автомобіля  у розмірі 6 170 USD;
є)згідно висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла SUZUKI DL 1000, складає 45 524,14 грн, а суд визначає збиток за проміжним результатом, який майже вчетверо більший. Позивач за визначену судом суму відшкодування може купити новий мотоцикл, тобто визначений судом розмір збитків перевищує розмір розумного задоволення потреб потерпілої особи і веде до її безпідставного збагачення.
3. Згідно з приписами ст. 76 ЦПК України доказом, що підтверджує наявність обставин, що мають значення для справи, є саме експертний висновок, а не звіт про оцінку транспортного дослідження.
4. Суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин ст. 1192 ЦК України, яка встановлює, що розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивач жодних реальних збитків  на відновлення пошкодженої речі не поніс.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1   – адвокат Ковалюх В.М. просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. 
Указує, що доказів на спростування звіту про оцінку транспортного засобу представник відповідача та ОСОБА_2 суду не надали, відповідач в судові засідання не з`являвся, особистих пояснень щодо предмета спору суду не надавав.
Зазначає, що суд першої інстанції роз`яснював представнику відповідача його право подати інший звіт про розмір шкоди або призначити автотоварознавчу експертизу, на що адвокат Мироненко С.В. відповів відмовою.
Наголошує, що відповідач та його представник не заперечили факт написання ОСОБА_2 розписки про відшкодування вартості збитку, спричиненим неналежним виконанням договору про надання послуг з мийки мотоцикла. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із доведеності факту спричинення пошкоджень належному позивачу мотоциклу SUZUKI DL 1000 з вини відповідача ОСОБА_2 як власника автомийки внаслідок нанесення миючих хімічних засобів при наданні послуг із мийки. 
З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником мотоциклу SUZUKI DL 1000, номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2009 р.в., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26.08.2018 (а.с. 6).
30.07.2020 ОСОБА_1 звернувся на автомийку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за наданням платної послуги з мийки мотоциклу SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . У результаті нанесення миючих хімічних засобів, у мотоцикла SUZUKI DL 1000 було пошкоджено лакофарбове покриття деталей, що зафіксовано у фототаблиці, наданої до позову (а.с. 8 -10).
Зазначені обставини підтверджуються розпискою ОСОБА_2 від 30.07.2020, де останній підтверджує факт спричинення пошкоджень мотоциклу SUZUKI DL 1000 в результаті нанесення «не того миючого засобу» і як власник автомийки зобов`язується впродовж місяця відшкодувати завдані збитки. В тексті розписки наявні підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 7).
Згідно рахунку-фактури № 1207 959_РФ_ 137606 від 22.09.2020, складеного ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ», вартість послуг щодо відновлення транспортного засобу мотоцикла SUZUKI MT DL 1000, номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначена у сумі  92 703, 12 грн (а.с. 11).
17.03.2021 позивачем на адресу ОСОБА_2 надіслана досудова претензія, в якій ОСОБА_1 просить відшкодувати завдані збитки в розмірі 93929,38 грн впродовж 7 днів з дня отримання претензії, посилаючись на рахунок фактуру та акт виконаних робіт щодо дефектування пошкоджень мотоцикла. Дана досудова претензія отримана відповідачем 19.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» (а.с.13,14).
Відповіді на дану досудову претензію матеріали справи не містять.
21.09.2022 на адресу ОСОБА_2 позивачем направлено повідомлення про те, що 27.09.2022 експертом буде проведено огляд мотоцикла SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для визначення вартості його відновлюваного ремонту, запропоновано відповідачу взяти участь у цьому огляді, попереджено, що у разі неявки огляд буде проведено без його участі. Дане повідомлення отримане відповідачем 22.09.2022 (а.с. 53-54).
Згідно Звіту про оцінку 159/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 06.10.2022, складеного оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 45 525,14 грн. (а.с. 58-62). 
За проведення автотоварознавчого дослідження № 159/22 ОСОБА_1 сплатив 4 120 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 27.09.2022 (а.с. 55-57).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК Укарїни). 
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.
У частині другій статті 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.
Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві послугу, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 90 ЦК України визначено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Згідно із частиною першою статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає з це порушення, якщо не доведене, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому обов`язок доведення неможливості виконання зобов`язання внаслідок непереборної сили покладається на виконавця.
Відповідно до статті 22 ЦК України збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазначала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Підставою відшкодування шкоди є наявність вини виконавця.
Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Добросовісність – це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі – «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium – принцип добросовісності.
Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зозокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документа (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.
Надаючи ОСОБА_1 30.07.2020 розписку, ОСОБА_6 визнав свою вину та підтвердив факт спричинення пошкоджень мотоциклу SUZUKI DL 1000 в результаті нанесення «не того миючого засобу» і як власник автомийки зобов`язався впродовж місяця відшкодувати завдані збитки. Тому подальша поведінка відповідача, яку він демонстрував протягом розгляду справи  суперечить добросовісності, оскільки не відповідає його попередній заяві та поведінці, на яку розумно покладався ОСОБА_1 .
При цьому, апеляційний суд зважає на те, що відповідач під час розгляду справи не заперечував перебування 30.07.2020 мотоцикла SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автомийці та застосування хімічних засобів відповідача при його мийці, ним лише заперечувався факт нанесення хімічних засобів працівником автомийки. Зазначені обставини не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності.
Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов правильного висновку про доведеність вини відповідача ОСОБА_2 як власника автомийки у завданні шкоди позивачу внаслідок неналежного виконання послуг з мийки, у зв`язку із чим  пошкоджено належний ОСОБА_1 мотоцикл SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Встановивши доведеність вини відповідача у завданні шкоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав та необхідність стягнення на користь позивача завданого йому матеріального збитку.
При визначенні розміру відшкодування збитків, суд керувався Звітом про оцінку транспортного засобу №159/22 від 06.10.2022, який визнав належним доказом, та стягнув у відшкодування збитків 167 890,97 грн – суму вартості відновлювального ремонту транспортного засобу SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка в описовій частині звіту визначена без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу вузлів та деталей. 
Однак, апеляційний суд не може погодитися з визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування збитків, з огляду на наступне.
Як зазначено вище, Звітом про оцінку № 159/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 06.10.2022, що складений оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_1 , встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у сумі 45 525,14 грн.  
Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.
Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: - вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; - сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ за умови що вартість ремонту менша вартості ТЗ.
Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що оцінювачем обґрунтовано пораховано завдані збитки з урахування фізичного зносу вузлів та деталей, та встановлено, що матеріальний збиток складає 45 525,14 грн.
Посилання суду першої інстанції на п.14 Постанови №4 від 01.03.2013 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» є помилковим, оскільки спірний транспортний засіб позивачем не ремонтувався. В матеріалах справи відсутні докази про відновлення попереднього стану мотоциклу, що мав певну зношеність, та використання нових вузлів, деталей.
Також помилковим є застосування районним судом до спірних правовідносин висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 521/16/14-ц, оскільки правовідносини у даних справах не є подібними.
Отже, з відповідача ОСОБА_2 , як винної у заподіянні збитків особи, на користь позивача підлягає стягненню матеріальний збиток в сумі 45 525,14 грн.
Ураховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру відшкодування збитків підлягає зміні шляхом зменшення суми стягнутого відшкодування збитків на користь ОСОБА_1 з  167 890,97 грн до 45 525,14 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що між позивачем та СПД « ОСОБА_3 », який проводив оцінку мотоциклу, не укладався договір, як того вимагає ст. 10, 11 вказаного Закону; огляд автомобіля проводився оцінювачем, а у повідомленні про огляд зазначалось, що він буде проведений експертом; ст. 12 Закону передбачено складання звіту про оцінку майна (акт оцінки майна), а виготовлено Звіт про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу носять формальний характер та не можуть бути підставою для визнання Звіту про оцінку №159/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 06.10.2022 таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та визнання його неналежним та недопустимим доказом.
Посилання заявника на те, що у звіті не зазначено мету проведення оцінки, спростовується змістом звіту, в описовій частині якого зазначено, що метою оцінки є визначення матеріального збитку завданого власнику КТЗ - мотоцикла SUZUKI DL 1000, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , в результаті пошкодження.
Посилання у звіті на те, що за базову прийнято вартість аналогічного автомобіля у розмірі 6 170 USD є помилковим, оскільки автомобіля марки SUZUKI DL 1000 не існує, це марка саме мотоциклу. 
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції прийнято звіт про оцінку №159/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 06.10.2022 після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, а тому він є недопустимим доказом, не заслуговують на увагу, оскільки вказаний звіт містить інформацію про предмет доказування у справі, а суд зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи. 
У клопотанні про долучення вказаного звіту до матеріалів справи стороною позивача зазначено причини неподання вказаного доказу у встановленні законом строки, з посиланням на запровадження воєнного стану на території України. Суд першої інстанції визнавши вказані причини неподання звіту поважними, прийняв вказаний Звіт про оцінку майна, як достатній та належний доказ відшкодування збитків.
Суд критично відноситься до заперечень відповідача щодо вказаного звіту, адже відповідач не скористався своїм правом на доведення в суді своєї позиції та надання доказів на його спростування, а також на призначення експертизи.
Разом з тим, пунктом 5 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша та друга статті 13 ЦПК України).
Під час розгляду справи у районному суді ОСОБА_2 мав правовий супровід в особі адвоката Мироненко С.В., який за укладеним 20.07.2022 договором надавав відповідну правничу допомогу та повно і всебічно обізнаний про принцип змагальності цивільного судочинства, порядок розгляду цивільних справ, подання доказів та клопотань.
Проте, у ході розгляду справи судом першої інстанції наданий стороною позивача звіт про оцінку належними та допустимими доказами не спростовано, що знайшло своє відображення у рішенні суду. ОСОБА_2 жодних доказів на підтвердження відшкодування збитків надано не було, як і не було заявлено відповідного клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням зміни рішення суду першої інстанції шляхом зменшення належної до стягнення суми відшкодування до 45 525,14 грн  (45 525,14 грн від 167 890,97 грн становить 27%), слід змінити рішення суду першої інстанції в частині визначеного до стягнення судового збору та суми витрат на правничу допомогу адвоката, зменшивши стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору з 1 678 грн 90 коп. до 453 грн 30 коп. (1678 грн 90 коп х 27%) та суму витрат на правничу допомогу адвоката з 10 000 грн до 2 700 грн (10 000 х 27%) .
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, у матеріалах справи наявні належні докази понесення відповідачем витрат по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи в сумі 2518 грн 40 коп (а.с. 104), то відповідно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 838 грн 43 коп (2 518 грн 40 коп х 73%) за апеляційний розгляд справи.
Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 п. 3, 4 ч. 1, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2022 року в частині визначених до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням договору про надання послуг з мийки мотоцикла, судового збору, витрат на правничу допомогу адвоката змінити - зменшивши суму відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням договору про надання послуг з мийки мотоцикла, зі 167 890 (ста шістдесяти семи тисяч вісімсот дев`яноста) гривень 97 коп. до 45 525 (сорока п`яти тисяч п`ятисот двадцяти п`яти) гривень 14 коп., суму судового збору - з 1 678 (однієї тисячі шестисот сімдесяти восьми) грн 90 коп. до 453 (чотирьохсот п`ятдесяти трьох) грн 30 коп., суму витрат на правничу допомогу адвоката - з 10 000 (десяти тисяч) грн до 2 700 (двох тисяч семисот) грн.
В іншій частині рішення суду – залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір за апеляційний розгляд справи в сумі 1 838 (одна тисяча вісімсот тридцять вісім) грн 43 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча                                                                          О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                 Н.В. Висоцької

                                                                                            О.І. Онищенко