ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" січня 2023 р.           Справа№ 910/4163/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Шапрана  В.В. 
 
без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
на рішення Господарського суду м. Києва від 29.07.2022 р. 
у справі № 910/4163/22 (суддя - Грєхова О.А.)
за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"
про стягнення заборгованості у розмірі 40938,61 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось з позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення заборгованості в розмірі 40938,61 грн, з яких: 34007,66 грн основного боргу за договором на постачання теплової енергії № 1532985-01 від 27.01.2021 р., 4976,10 інфляційних втрат та 1954,85 грн 3% річних.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за передану теплову енергію не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.06.2022 р. відкрито провадження у справі № 910/4163/22 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.07.2022 р. у справі № 910/4163/22 у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.
У поданій апеляційній скарзі позивач зазначає, що відсутність письмового договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які використовували теплову енергію без укладення такого договору, від обов`язку оплатити за фактично спожиту теплову енергію.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4163/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2022 р. витребувано з Господарського суду м. Києва матеріали справи № 910/4163/22 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги  або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду м. Києва від 29.07.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/4163/22. 
До суду 02.11.2022 р. надійшли матеріали справи № 910/4163/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4163/22 та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України.
До суду 05.12.2022 р. Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просив у задоволенні апеляційної скарги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київсь кої міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" відмовити. У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
До суду 23.12.2022 р. від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якій позивач просить апеляційну скаргу задовольнити. У відповіді на відзив на апеляційну скаргу позивачем заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 р. відмовлено у задоволенні клопотань Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 р. № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 р., укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", Комунальне підприємство "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 р. № 591 Комунальному підприємству "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
Відповідно до п. 2.1 статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - статут) підприємство утворено з метою отримання прибутку від провадження господарської діяльності, спрямованої на підвищення надійності енергопостачання споживачів міста Києва, забезпечення стабільних надходжень до бюджету міста Києва, належної експлуатації об`єктів енергопостачання споживачів міста Києва, забезпечення стабільних надходжень до бюджету міста Києва, належної експлуатації об`єктів електро-, теплопостачання, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва.
Згідно з п. 2.2.1 статуту предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.
01.02.2021 р. Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" супровідним листом від 28.01.2021 р. № 3015/3/1350 направлено на адресу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" пропозицію про укладення договору № 1532985-01 на постачання теплової енергії від 27.01.2021 р. з проектом цього договору та додатками на 10 арк. в двох примірниках, що підтверджується фіскальним чеком з описом вкладення у цінний лист з відбитком штампу Акціонерного товариства «Укрпошта» про прийняття відправлення від 01.02.2021 р. та накладною № 0103275496522.
Відповідно до п. 2.1 проекту договору при виконанні умов договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж (далі - Правил), нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.
Згідно з пп. 2.2.1 п. 2.2 проекту договору енергопостачальна організація зобов`язується: постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.
Як передбачено п.п 2.3.1, 2.3.2 п. 2.3 проекту договору, на споживача покладено обов`язок: додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії; виконувати умови та порядок оплати в обсягах і терміни, які передбачені у додатку № 4 до договору.
Проектом договору передбачено, що постачальник відпускає споживачу теплову енергію в гарячій воді у межах Q рік = 8,03 Гкал/рік з приєднаним тепловим навантаженням EQ = 0,041 Гкал/годину, в тому числі: на опалення Qо = 0,041 Гкал/годину. Розрахунки з абонентом за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку, для Комунального підприємства «Київтеплоенерго» для опалення - 1351,62 грн/Гкал.
Також проектом договору визначено, що абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількість теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює договір про заставу майна згідно із Законом України «Про заставу» як засіб гарантії сплати спожитої теплової енергії. Абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в ЦОК за адресою: вул. Волоська,42: акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звірки абонент повертає в ЦОК); акт приймання-передавання товарної продукції; рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду. Абоненту на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) теплопостачальною організацією нараховується пеня в розмірі 0,5% за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше обумовленої чинним законодавством України.
В супровідному листі від 21.01.2021 р., направленому на адресу відповідача, позивачем зазначено, що у разі непідписання та/або не повернення договору у встановлений ст. 181 ГК України строк, пропозиція позивача буде вважатись прийнятою в силу положень ч. 2 ст. 642 ЦК України.
У відповідь, відповідач направив на адресу позивача лист № 676/3 від 03.03.2021 р., у якому вказав, що оскільки зазначене нежитлове приміщення не перебуває в оперативному управлінні підприємства, тому Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м Києва» повертає без підписання договір на постачання теплової енергії для об`єкту за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 11Б.
Позивач вказує, що ним проводилося постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 11Б, що підтверджується корінцями нарядів на включення/відключення будинку в опалюваній період; актами приймання-передавання товарної продукції за період з жовтня 2018 року по грудень 2021 року, відомостями обліку за вказаною адресою.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" поставлялась відповідачу теплова енергія за договором, однак відповідач своєчасно не вносив плату за поставлену теплову енергію, в результаті чого за період з жовтня 2018 року по грудень 2021 року включно утворилась заборгованість.
За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Як передбачено ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
Згідно зі ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Отже договір на постачання теплової енергії є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).
Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Таким чином, нормами чинного законодавства на споживачів покладено обов`язок укласти договір та вносити плату за постачання теплової енергії.
У відповідності до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проєкту договору однією із сторін.
Як передбачено ч. ч. 4, 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198, (далі - Правила) передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
Згідно з п. 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Отже обов`язок із проведення розрахунків за спожиту теплову енергію виникає лише у споживача такої теплової енергії, а не у будь-якої особи.
Як вбачається із наданих позивачем облікових карток, адресою споживання Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" зазначено - м. Київ, вул. Пушкінська, 11Б, без визначення конкретного об`єкту нерухомого майна.
Однак, у матеріалах справи відсутні належні докази того, що житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 11Б, було передано на баланс Комунального підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" або перебуває у повному господарському віданні останнього.
Крім цього, у облікових картках з жовтня 2018 року по грудень 2021 року з обліковим записом № 1532985-01 не ідентифіковано об`єкт, якому позивачем надавалась послуга з теплопостачання, не вказана його опалювальна площа та його місцезнаходження.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належності Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" приміщень за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 11Б, а також доказів того, що саме відповідач є споживачем теплової енергії за вказаною адресою.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості договором на постачання теплової енергії № 1532985-01 від 27.01.2021 р. є необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача 4976,10 грн інфляційних втрат та 1954,85 грн 3% річних також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними. 
Доводи апеляційної скарги позивача є, фактично, тотожними тим доводам, які були викладені ним у позовній заяві, а відтак, вже оцінені судом вище.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 29.07.2022 р. у справі № 910/4163/22 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" задоволенню не підлягає. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.
Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених нормами чинного законодавства.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 29.07.2022 р. у справі № 910/4163/22 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Андрієнко

                                                                                В.В. Шапран