УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №293/663/22 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л. Й. 
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді:         Коломієць О.С.
суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б. 
з участю секретаря
судового засідання:         Франчука В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №293/663/22 за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Пулинець Богдан Анатолійович 
на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2022 року,яке ухвалено під головуванням судді Проценко Л.Й.
встановив:
У травні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила, розірвати шлюб з відповідачем, що зареєстрований 01.02.2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати спільно з позивачем, стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 01.06.2022 року роз`єднано позовні вимоги, позовну вимогу про стягнення аліментів виділено у самостійне провадження.
На обґрунтування позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини зазначає, що проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2019 року. Від шлюбу мають спільну дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з відповідачем не склалося і вона з сином стала проживати окремо від відповідача. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу надає нерегулярно, офіційно працевлаштований, інших утриманців немає, добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини між сторонами не досягнуто.
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської  області від  07  вересня 2022 року позов задоволено у повному обсязі. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути із нього на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2201,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.05.2022 року і до повноліття дитини.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не припиняв матеріально забезпечувати сина та дружину, приймає активну участь у вихованні дитини, виявляє турботу до сина. Середньомісячний дохід відповідача становить 21445,00 грн., при цьому він проживає на орендованій квартирі у місті Києві, щомісячна орендна плата якої становить 15 000,00 грн. Звертає увагу суду, що грошові кошти у розмірі 100 тис. грн. є разовою матеріальною допомогою від АТ «Ощадбанк» у зв`язку із бойовими діями у місті Києві та області. Відповідач систематично переховує кошти на картковий рахунок та на оплату мобільного зв`язку позивача. 
Позивачем належними чином не обґрунтовано заявлений розмір аліментів у розмірі 10 000,00 грн., не надано доказів на підтвердження необхідних витрат на утримання сина, не доведено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів не буде достатнім для забезпечення інтересів дитини.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що апелянт перерахував сину 5 000,00 грн., після того як дізнався про відкриття провадження у справі про стягнення аліментів, наступного разу 31.08.2022 року перерахував 1 500,00 грн. як подарунок на день народження сина. Після 13.05.2022 року позивач жодного разу не навідувався до сина, за період із червня по жовтень 2022 року не надавав дитині жодної допомоги ні грошима, ні одягом, ні продуктами харчування, ні іграшками.
Звертає увагу суду, що суми доходу відповідача різняться в довідці про доходи з місця роботи та офіційних відомостях Головного управління ДПС у м. Києві, договір оренди квартири має неузгодженості та розбіжності, розмір орендної плати є досить завищеним та викликає сумнів та запитання про розмір забезпечення відповідача для можливості задоволення інших потреб. Із офіційних відомостей Головного управління ДПС у м. Києві підтверджено його можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 10 000,00 грн., що не перевищує заробітку (доходу) отриманого за період з 01.01.2022 по 01.03.2022.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника відповідача до суду надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду прави через зайнятість в іншому процесі. Однак, колегія суддів визнає неявку представника відповідача в судове засідання без поважної причини, враховуючи неодноразові відкладення розгляду справи за клопотанням сторони відповідача 05.12.2022, 16.01.2023, 20.02.2023 та розумні строки розгляду справи. 
За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом під час розгляду справи встановлено, що 01 лютого 2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.02.2019 року (а.с.7,т.1).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.09.2019 року батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.15, т.1).
Позивач ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 фактично проживає по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками переселенця №1821-7500654067 та №1821-7500654068 від 27.04.2022 року (а.с.9-12,т.1).
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16, т.1).
Відповідно до договору оренди квартири від 14.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 сплачує орендну плату у розмірі 15 000,00 грн., строк дії договору з 29.04.2022 року по 28.10.2023 року(а.с.85, т.1).
На виконання вимог ухвали суду від 30 січня 2023 року Головним управління ДПС у м.Києві надано відповідь з відомостями, отриманими із інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб – платників податків Державної податкової служби України про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 за І квартал 2022 року – ІІІ квартал 2022 року (з 01.01.2022 по 30.09.2022), із яких вбачається, що розмір заробітної плати ОСОБА_2 за січень 2022 року становив – 18 589,77 грн., за лютий 2022 року – 35 152,35 грн., за березень 2022 року – 103 106,15 грн., за квітень 2022 року – 42 830,45 грн., за травень 2022 року – 42 830,45 грн., за червень 2022 року – 42 907,36 грн., за липень 2022 року – 42 911, 05 грн., за серпень 2022 року – 52 784,12 грн., за вересень 2022 року – 22 455, 14 грн. (а.с.17-18,43-44, т.2).
Згідно довідки №100.20/2-15/139 від 20.02.2023 року ОСОБА_2 працює з 01.12.2020 року завідувачем сектора в Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та його заробіток з лютого 2022 року по вересень 2022 року включно становив: січень 2022 року – 18 589,77 грн., лютий 2022 року – 35 152,35 грн., березень 2022 року – 103 106,15 грн., квітень 2022 року – 42 830,45 грн., травень 2022 року – 42 830,45 грн., червень 2022 року – 42 907,36 грн., липень 2022 року – 42 911, 05 грн., серпень 2022 року – 52 784,12 грн., вересень 2022 року – 22 455, 14 грн, всього – 384 977,07 грн. (а.с.31, т.2).
На виконання вимог ухвали суду від 20 лютого 2023 року Головним управління ДПС у м.Києві надано відповідь із відомостями, отриманими із інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб – платників податків Державної податкової служби України про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за І квартал 2021 року по ІV квартал 2022 року (з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року), із яких вбачається, що ОСОБА_1 за вказаний період отримувала лише соціальні виплати у розмірі 860,00 грн., за виключенням травня 2022 року, в якому була нарахована заробітна плата у сумі 4 827,50 грн. (а.с.52-54, т.2).
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи підтверджено необхідність та можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у заявленому позивачем розмірі 10 000 грн., який не перевищує частини заробітку (доходу відповідача) отриманого за період з 01.01.2022 по 01.03.2022. При цьому стороною відповідача не надано суду жодних доказів, які б підтверджували неможливість сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів.
Такий висновок суду першої інстанції є вірним виходячи із наступного.
Відповідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).
Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом встановлено, що відповідач як батько зобов`язаний матеріально утримувати свою дитину, забезпечивши її мінімально необхідними благами, які потрібні для її життя та виховання, та має можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.
Із довідки №100.20/2-15/139 від 20.02.2023 року АТ «Ощадбанк» та відомостей про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 за І квартал 2022 року – ІІІ квартал 2022 року (з 01.01.2022 по 30.09.2022) вбачається, що розмір доходу відповідача є достатнім, а визначений судом до стягнення розмір аліментів не є надмірним тягарем для нього. Крім того, встановлено, що доходи позивача у вигляді соціальних виплат у розмірі 860,00 грн. є недостатніми та не можуть забезпечити належне утримання дитини.
Установивши, що відповідач є особою працездатного віку, працює, інших зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання дітей або непрацездатних членів сім`ї не має, а також враховуючи право дітей на достатній рівень життя, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що достатнім, справедливим та таким, що відповідає потребам дитини відповідного віку, є розмір стягнутих аліментів на утримання дитини у розмірі 10 000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви й до досягнення дитиною повноліття.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач періодично у добровільному порядку надавав фінансову допомогу є необґрунтованими, оскільки добровільне надання фінансової допомоги не позбавляє обов`язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а згідно ст. ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апелянтом не надано.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. 
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Пулинець Богдан Анатолійовичзалишити без задоволення, а рішення  Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2022 року- без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 31 березня 2023 року.

Головуючий Судді