КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
       
унікальний номер справи №755/5699/22
апеляційне провадження № 33/824/2532/2022                      
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                                    У К Р А Ї Н И
 
15 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюк Сергія Валеріановича на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року, про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
                                                               в с т а н о в и в :
 
            Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року   ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
            Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн.
 
Не погоджуючись з постановою суду представник ОСОБА_1 - адвокат Цимбалюк С.В., подав апеляційну скаргу,  за результатами розгляду якої просив скасувати постанову суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП України та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення у відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
              В обґрунтування апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказуючи, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та скоєння останнім дорожньо-транспортної пригоди, як безпосередньо до затримання так і в момент затримання. Крім того, даний факт підтверджують також покази свідків, які не засвідчили факт керування транспортним засобом.
 
Також скаржником до апеляційної скарги надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з підстав поважності його пропуску так як, повний текст постанови суду було отримано скаржником 15 серпня 2022 року.
В той же час, як вбачається із матеріалів справи, апеляційна скарга надійшла на адресу суду першої інстанції 19 серпня 2022 року вх.. ЕН-7274 - (а.с. 45-48).
Відтак, правових підстав про розгляду питання щодо поновлення процесуального строку у суду апеляційної інстанції нема, так як апеляційна скарга подана з дотриманням норм встановлених положеннями ст. 294 КУпАП. 
 
Також  судом першої інстанції на адресу апеляційного суду (надійшла  31 серпня 2022 року вх.67718) була надісланаапеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюк Сергія Валеріановича на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року, яка надійшла на адресу  суду першої інстанції 23 серпня 2022 року вх.27 400.
Враховуючи, що подані  апеляційні скарги представником ОСОБА_1 - адвокатом Цимбалюк С.В. є аналогічними за своїм змістом, а діючими нормами КУпАП не передбачено розгляд скарг окремо, які  надійшли від однієї особи, на одне і теж судове рішення з одних і тих же підстав, суд вважає за необхідне здійснити їх  розгляд як однієї.
 
Скаржник, та учасники справи неодноразово повідомлявся судом  про розгляд справи, усудове засідання 15 грудня 2022 року повторно не з`явилися. Представником скаржника повторно до суду апеляційної інстанції подано клопотання про відкладення розгляду справи.            
З огляду на строки розгляду справи, повторну неявку в судове засідання належно повідомленого скаржника, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, на підставі наявних у справі матеріалів.
                           
             Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
              Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
              Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
   Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
               Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
              Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
              Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.
               Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (зі змінами та доповненнями) водій серед іншого зобов`язаний:
        - виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
         - не допускати випадків керування транспортними засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.    
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
 Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди та відеозаписі.
 
Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 087646 від 08 травня 2022 року, 08 травня 2022 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , на території ЖК «Комфорт Таун» по пр-ту Соборності, 17 у м. Києві, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до наїзду на припаркований автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 та продовживши рух далі здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Мітсубіші Лансер», державний номерний знак НОМЕР_3 та продовжуючи рух далі здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_4 , автомобіль «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_5 , автомобіль «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_6 , автомобіль «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_7 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
 
            Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 069590 від 08 травня 2022 року, 08 травня 2022 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Соборності, 17, к.2 у м. Києві, керував автомобілем «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці. У присутності двох свідків водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестера «Драгер», а також від проходження огляду у мед закладі на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом  порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність  ч. 1 ст. 130  КУпАП.
 
            Доводи апеляційної скарги  в частині того, що  в матеріалах справи відсутні  докази, які підтверджують і встановлюють вину ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, в частині того, що саме він безпосередньо керував автомобілем в момент коли прибули працівники поліції на місце де стояла машина. А письмові  пояснення свідків, не фіксують  механізм ДТП і не підтверджують керування  скаржником  транспортним засобом 08 травня 2022 року близько 21 год.30 хв, тобто є припущеннями, на думку суду не ґрунтуються на матеріалах справи та нормам діючого законодавства.
            Так, відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
 
У поясненнях особи, які містяться в протоколах, ОСОБА_1 власноручно записав, «що не згоден з рішенням правоохоронних органів з тим, що він був в алкогольному сп`янінні; у нього відмовили гальма, не зміг впоратись з керуванням авто.» Тобто, скаржник  оосбисто підтвердив факт керування  транспортним засобом.
 
            Крім того, із письмових пояснень ОСОБА_2 від 08 травня 2022 року, які містяться в матеріалах справи вбачається, що він, почув звук удару та побачив автомобіль, який швидко їхав, побіг у напрямку звуку. З вікна мешканець будинку сказав, що побили авто. Він сів у власний автомобіль «Рено», державний номерний знак НОМЕР_8 , наздогнав хлопця, який за 300 метрів зупинився та оглядав власний автомобіль. Побачивши його, хлопець хотів втікати, але він його затримав та викликав працівників поліції. Затримання відбулась на пр-ті Соборності, 17, к. 19 у м. Києві. Автомобіль на якому рухався хлопець був з державним номерним знаком НОМЕР_1 та розбитий з усіх сторін.
            З письмових поясненнях ОСОБА_3 від 08 травня 2022 року, вбачається, що 08 травня 2022 року близько 06 год.05 хв. він припаркував свій автомобіль «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_5 , на парковці біля буд. 17 по пр-ту Соборності у м. Києві. Автомобіль був не пошкоджений. Того ж дня, близько 21 години 30 хвилин він знаходився у своїй квартирі на 9-му поверсі, вийшов на балкон та побачив, що сталась аварія, його автомобіль та ще декілька автомобілів були розбиті. Порушник на автомобілі поїхав з місця події та за ним був мокрий слід. Порушника на автомобілі «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , затримали у сусідньому дворі.
            ОСОБА_4 від 08 травня 2022 року, в своїх поясненнях зазначав, що 08 травня 2022 року, близько 11 год. ранку він припаркував свій автомобіль Пежо», державний номерний знак НОМЕР_6 біля буд. 17 по пр-ту Соборності у м. Києві. Автомобіль був без механічних пошкоджень. Того ж дня, близько 21 години 30 хвилин автомобіль «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив аварію з його автомобілем, який був припаркований, заподіявши йому значні матеріальні збитки.
            У письмових поясненнях  ОСОБА_5 від 08 травня 2022 року, вказано, що 05 травня 2022 року він припаркував на гостьовій парковці біля дому свій автомобіль «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_7 , 08 травня 2022 року близько 22 години йому зателефонувала охорона і повідомила, що його автомобіль пошкоджений іншим автомобілем під час руху. На місці пригоди він не був та не знає обставин події. Після ДТП у його автомобіля розбита права фара, праве крило та інші деталі.
Із письмових пояснень ОСОБА_6 від 08 травня 2022 року, вбачається, що 08 травня 2022 року біля 21 години 25 хвилин він перебував у своїй квартирі за адресою: м. Київ, пр-т Соборності, 17. Йому зателефонувала охорона та повідомили, що його автомобіль «Мітсубіші Лансер», державний номерний знак НОМЕР_3 , був пошкоджений. Він вийшов у двір та побачив, що у його автомобіля пошкоджено бампер, дзеркало та ліва сторона автомобіля (двері). Коли він паркував свій автомобіль близько 18 години 30 хвилин пошкоджень на ньому не було. Встановивши обставини справи, опитавши свідків та охорону, було встановлено, що автомобіль «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив аварію з його автомобілем, який стояв на парковці. Внаслідок дій водія автомобіля «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , йому спричинені матеріальні збитки.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.
Ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
У відповідності до 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;
г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;
ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху;
є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.
Відповідно до вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 внаслідок порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України, зокрема, не впевнився в безпечності руху, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчинив зіткнення із зазначеними транспортиними засобами, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи та не спростовується доводами  апеляційної скарги.
 
           Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
 
            За вмістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний  огляд на визначення  стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.
Крім того, ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп'яніння.
Слід зазначити, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається зі змісту запису нагрудних відеокамер працівників поліції   , що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці із застосуванням алкотестера «Драгер», а після його категоричної відмови, пропонували проїхати на огляд до лікаря. 
Крім того, працівники поліції йому роз`яснили вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, ст. 130 КУпАП, наслідки відмови від огляду та відповідальність, яка передбачається.           
Здійснююючи роз`яснення, вказували, що виконання їх законної вимоги є обов`язком водія. На прохання ОСОБА_1 працівники поліції декілька разів повторили йому, які саме ознаки викликають у них підозри щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, та пропонували для усунення протиріч пройти огляд.  ОСОБА_1 наполягав, що у нього відсутні такі ознаки, а тому не вбачав підстав для того, щоб проїхати до лікаря. 
Слід зазначити, що в цей час, у ході спілкування з працівниками поліції   ОСОБА_1 не повідомляв, що він не керував автомобілем, що за кермом знаходився іншій водій, та не вказував на те, що є свідки цих подій. Крім того, працівники поліції при ознайомленні з протоколами було роз`яснено ОСОБА_1 , у тому числі, і його право надати пояснення. Останній скористався цим правом. 
Суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
Наведені докази у своїй сукупності не спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
            Відтак, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння підтверджується зібраними у справі доказами.
 
Крім того, відповідно до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачає проходження огляду з метою спростування підстав складення протоколу про адміністративне правопорушення.
 
         Протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 087646 від 08 травня 2022 року та серії ААД № 069590 від 08 травня 2022 року відповідають положенням ст. 256 КУпАП, складені відповідно до Інструкції, містить всю необхідну інформацію, визначену законодавством, щодо обставин правопорушення по суті обвинувачення.
 
Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисником не надано.
Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.
 
Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3 (б), п. 2.5 , 10.1 Правил дорожнього руху України, а отже і на факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.
 
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є необґрунтованими.
За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі. 
 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюк Сергія Валеріановича залишити без задоволення.
            Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року залишити без змін.
 
Постанова набирає чинності  з моменту прийняття,  оскарженню не підлягає.
 
Суддя: