Постанова
Іменем України
 
22 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 824/268/21
провадження № 61-9531ав22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,
 
при секретарі судового засідання - Дерновому І. В.,
 
учасники справи: 
заявник (стягувач) - КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA),
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер»,
 
за участю:
представника стягувача - Сібірцевої Олени Сергіївни,
представника боржника - Бонтлаба Василя Васильовича ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року у складі судді Махлай Л. Д. у справі за заявою КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № 18-368 за позовом КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про стягнення збитків,
 
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина 
Короткий зміст заяви та її доводи
У грудні 2021 року КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) (далі - КОФКО РЕСОРСІЗ СА) звернулося до суду з заявою про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі за позовом КОФКО РЕСОРСІЗ СА до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» (далі - ТОВ «Агрохім-Партнер») про стягнення збитків.
Заява КОФКО РЕСОРСІЗ СА мотивована тим, що 28 травня 2021 року Арбітражем Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) ухвалено рішення у справі № 18-368 за позовом КОФКО РЕСОРСІЗ СА до ТОВ «Агрохім-Партнер», яким зобов`язано боржника сплатити суму збитків, завданих невиконанням контракту, у розмірі 476 000,00 дол. США, суму арбітражних зборів та витрат у розмірі 8 195 фунтів стерлінгів, а також складні відсотки на обидві вищезазначені суми у розмірі 4 % річних.
Спір, який став предметом розгляду арбітражного суду, виник на підставі укладеного контракту № 606031, предметом якого визначено купівля-продаж кукурудзи 3 класу насипом, врожаю 2020 року, для кормових цілей у кількості 7 000 метричних тон. Поставка мала бути здійснена у період з 20 жовтня по 20 грудня 2020 року. Арбітражна угода сторін укладена у формі арбітражного застереження і міститься у статті 12 Контракту. Арбітражне застереження передбачає передачу всіх спорів, що виникають із або в рамках цього контракту, до Арбітражу Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) відповідно до його Арбітражного регламенту.
На підставі наведеного заявник просив суд постановити ухвалу про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражу Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі            № 18-368 та видати виконавчий лист.
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду, ухваленого як судом першої інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року у задоволенні заяви КОФКО РЕСОРСІЗ СА про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № 18-368 відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником до заяви долучено нотаріально завірену копію контракту № 606031, укладеного 24 червня 2020 року між КОФКО РЕСОРСІЗ САта ТОВ «Агрохім-Партнер», де у пункті 12 контракту міститься арбітражне застереження про те, що будь-які спори, які виникають із або в рамках цього контракту, підлягають вирішенню в арбітражі відповідно до GAFTA Arbitration Rules No 125 («Арбітражні правила») в редакції, що діє на дату цього контракту, і вважаються такими, про які обидві сторони є проінформовані. Арбітражний розгляд буде проводитись у місті Лондоні англійською мовою із застосуванням англійського процесуального права.
ТОВ «Агрохім-Партнер» заперечувало щодо укладення такого контракту із заявником та просило витребувати оригінал такого контракту.
Під час огляду оригіналу контракту у судовому засіданні з`ясовано, що контракт у паперовому вигляді підписано лише заявником КОФКО РЕСОРСІЗ СА, ТОВ «Агрохім-Партнер» контракт у паперовому вигляді не підписаний. Цю обставину визнав і представник заявника.
Арбітражна угода є складовою частиною Контракту. Окремо арбітражну угоду сторони не укладали.
Відповідно до пункту 11.11 контракту цей контракт або будь-які доповнення належним чином підписані та направлені сторонами на електронну пошту іншої сторони будуть вважатися дійсними, доки їх паперові оригінали не будуть отримані у строки, передбачені пунктом 11.5 даного договору.
Відповідно до пункту 11.5 контракту сканкопії документів мають юридичну силу до моменту обміну оригіналами. Обмін оригіналами цього контракту необхідно здійснити протягом 30 календарних днів після підписання сканкопій даного контракту.
При розгляді заяви встановлено, що контракт, складовою частиною якого є арбітражне застереження, існує лише у сканкопії. Обмін паперовими оригіналами контракту між сторонами не відбувся та ТОВ «Агрохім-Партнер» не підписувало оригіналу контракту у паперовому вигляді. 
Відтак відповідно до положень пунктів 11.11 та 11.5 контракту цей контракт у вигляді сканкопії був дійсним протягом 30 календарних днів після підписання сканкопій, тобто до 24 липня 2020 року. Арбітражна угода, яка є складовою частиною контракту, також була дійсною лише до 24 липня 2020 року.
Таким чином Київський апеляційний суд дійшов висновку, що стороною, проти якої спрямоване рішення міжнародного комерційного арбітражу, доведено належними та допустимими доказами відсутність арбітражної угоди між сторонами.
Відсутність арбітражної угоди є самостійною підставою для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У вересні 2022 року КОФКО РЕСОРСІЗ СА подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій заявник просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року.
 
Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду та провадження в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2022 року поновлено КОФКО РЕСОРСІЗ СА строк на апеляційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду                від 08 серпня 2022 року та відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою. Витребувано з Київського апеляційного суду матеріали справи та роз`яснено учасникам справи право подання відзиву на апеляційну скаргу.
22 листопада 2022 року ухвалою Верховного Суду закінчено підготовчі дії у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги КОФКО РЕСОРСІЗ СА обґрунтовано тим, що Київським апеляційним судом не з`ясовано обставини справи під час тлумачення положень контракту № 606031 від 24 червня 2020 року.
Висновки Київського апеляційного суду про те, що контракт № 606031 від 24 червня 2020 року не підписаний сторонами та був дійсний лише до 24 липня 2020 року є помилковими, не відповідають основним принципам англійського права, положенням Нью-Йоркської конвенції 1958 року та приписам частини першої статті 207 ЦК України.
Факт укладення контракту № 606031 від 24 червня 2020 року також підтверджується електронною перепискою.
Боржником не надано доказів на підтвердження недійсності арбітражної угоди.
 
Доводи відзиву на апеляційну скаргу 
24 листопада 2022 року ТОВ «Агрохім-Партнер»  направило до Верховного Суду відзив на апеляційну скаргу КОФКО РЕСОРСІЗ СА, в якому вказує на її необґрунтованість, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. 
 
Фактичні обставини справи
У грудні 2021 року, у межах встановленого законом строку, КОФКО РЕСОРСІЗ СА звернулось до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № 18-368.
Згідно з указаним рішенням ТОВ «Агрохім-Партнер» повинно негайно виплатити КОФКО РЕСОРСІЗ СА суму в розмірі 476 000,00 дол. США разом із складними відсотками на неї в розмірі 4 % річних, які капіталізуються раз у три місяці, за період із 21 грудня 2020 року до дати виплати відповідно до цього рішення, сплатити арбітражні збори і витрати цього провадження, що складаються             8 195,00 фунтів стерлінгів. Якщо Покупець уже сплатив будь-який або всі з таких арбітражних зборів чи витрат, він має право на їх негайне відшкодування. Складні відсотки у розмірі 4 % річних, які капіталізуються раз в три місяці, нараховуються на арбітражні збори та витрати з дати ухвалення цього арбітражного рішення.
Рішення прийнято у складі арбітра-голови Д. Геллоуей, арбітрів Р. Рукс та В. Ліу.
Заявником до заяви додано нотаріально посвідчену копію Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № 18-368, а також нотаріально завірену копію контракту                        № 606031, укладеного 24 червня 2020 року між КОФКО РЕСОРСІЗ САта ТОВ «Агрохім-Партнер», де у пункті 12 контракту міститься арбітражне застереження про те, що будь-які спори, що виникають із або в рамках цього контракту, підлягають вирішенню в арбітражі відповідно до GAFTA Arbitration Rules No 125 («Арбітражні правила») в редакції, що діє на дату цього контракту, і вважаються такими, про які обидві сторони є проінформовані. Арбітражний розгляд буде проводитись у місті Лондоні англійською мовою із застосуванням англійського процесуального права.
ТОВ «Агрохім-Партнер» заперечувало факт укладення такого контракту із КОФКО РЕСОРСІЗ СА та просило витребувати у заявника оригінал такого контракту.
Під час огляду оригіналу контракту у судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що контракт у паперовому вигляді підписано лише заявником, а ТОВ «Агрохім-Партнер» контракт у паперовому вигляді не підписаний. Вказану обставину визнала представник заявника.
Арбітражна угода є складовою частиною Контракту. Окремо арбітражну угоду сторони не укладали.
Відповідно до пункту 11.11 контракту цей контракт або будь-які доповнення належним чином підписані та направлені сторонами на електронну пошту іншої сторони будуть вважатися дійсними, доки їх паперові оригінали не будуть отримані у строки, передбачені пунктом 11.5 даного договору.
За пунктом 11.5 контракту сканкопії документів мають юридичну силу до моменту обміну оригіналами. Обмін оригіналами даного контракту необхідно здійснити протягом 30 календарних днів після підписання сканкопій цього контракту.
При розгляді заяви встановлено, що контракт, складовою частиною якого є арбітражне застереження, існує лише у формі сканкопії. Обмін паперовими оригіналами контракту між сторонами не відбувся і ТОВ «Агрохім-Партнер» не підписувало оригіналу контракту у паперовому вигляді. 
 
2. Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Правовою базою, яка підлягає застосуванню для вирішення цієї справи, є: Європейська конвенція про зовнішньоторговельний арбітраж 1961 року, ратифікована Указом Президії ВР УРСР від 25 січня 1963 року, Нью-Йоркська конвенція про визнання і виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року, ратифікована Указом Президії ВР УРСР від 22 серпня 1960 року (далі - Нью-Йоркська конвенція 1958 року), глава 3 «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу» Розділу IX ЦПК України, а також Закон України «Про міжнародний комерційний арбітраж»                        від 24 лютого 1994 року, оскільки положення, передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовуються і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном (частина перша статті 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»).
Під визнанням та виконанням рішення іноземного суду розуміється процедура поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів його примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.
Правовідносини щодо визнання та виконання рішень міжнародних комерційних арбітражів в Україні урегульовані статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йоркська Конвенція 1958 року), яка набрала чинності для України 10 січня 1961 року, статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та положеннями Розділу IX ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Положення вказаної статті суд застосовує у взаємозв`язку із нормою пункту 2 частини третьої статті 23 ЦПК України, яка передбачає визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України. 
Згідно з частиною третьою статті 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем. 
Відповідно до положень статті III Нью-Йоркської конвенції 1958 року кожна Договірна Держава взяла на себе зобов`язання визнавати арбітражні рішення як обов`язкові та виконувати їх на власній території відповідно до власних процесуальних правил. 
Формальні вимоги до документів, які повинні подаватися зацікавленою стороною для виконання арбітражних рішень, визначені статтею IV Нью-Йоркської конвенції 1958 року. 
Так, сторона, яка звертається за визнанням та наданням дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, яке є остаточним, повинна направити до компетентної влади держави, в якій це арбітражне рішення повинно бути виконане, письмове клопотання або заяву з проханням визнати й виконати це арбітражне рішення. 
До такого клопотання необхідно додати: 
- належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином засвідчену копію такого рішення; 
- письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати в арбітраж спори, що виникають або можуть виникнути між ними у зв`язку з будь-якими конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду (термін «письмова угода» включає арбітражне застереження в договорі або арбітражну угоду, що підписана сторонами, або міститься в обміні листами або телеграмами) або належним чином засвідчену копію такої. 
Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, куди подається клопотання про визнання та виконання цього рішення, надається переклад цих документів на таку мову. Переклад засвідчується офіційним або присяжним перекладачем або дипломатичною або консульською установою.
Вимоги щодо змісту та форми клопотання про визнання та надання дозволу на виконання арбітражного рішення визначаються національним законодавством кожної держави. 
Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.
Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, або укладена шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, якщо інформація, що міститься в них, є доступною для подальшого використання, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.
Відповідно до частини першої статті 476 ЦПК України заява про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається у письмовій формі і має бути підписана особою, на користь якої прийнято рішення міжнародного комерційного арбітражу, або її представником. 
За правилами частини четвертої статті 476 ЦПК України до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу додаються: 
1) оригінал належним чином засвідченого арбітражного рішення або нотаріально завірена копія такого рішення; 
2) оригінал арбітражної угоди або нотаріально завірена копія такої угоди; 
3) документ, що підтверджує сплату судового збору; 
4) копії заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу відповідно до кількості учасників судового розгляду; 
5) довіреність або інший документ, що підтверджує повноваження особи на підписання заяви; 
6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених у пунктах 1-3 та 5 цієї частини документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, якщо вони викладені іншою мовою.
Відповідно до частини п`ятої статті 476 ЦПК України до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, поданої без додержання вимог, визначених у цій статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. 
З матеріалів справи видно, що КОФКО РЕСОРСІЗ СА, звертаючись до суду з заявою про визнання та надання дозволу на примусове виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі за позовом КОФКО РЕСОРСІЗ СА до ТОВ «Агрохім-Партнер» про стягнення збитків, дотрималося вказаного порядку, зокрема положень статті 476 ЦПК України та положень статті IV Нью-Йоркської конвенції 1958 року.
За результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення (стаття 479 ЦПК України).
Підстави для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу викладені у статті 478 ЦПК України. 
Суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу: 
1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: 
а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або 
б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або
в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або
г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або
ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або
2) якщо суд визнає, що:
а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або
б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
Матеріалами справи доведено, що контракт № 606031, у пункті 12 якого міститься арбітражне застереження, укладений 24 червня 2020 року між КОФКО РЕСОРСІЗ СА та ТОВ «Агрохім-Партнер» у формі сканкопії, що узгоджується з положеннями статті IV Нью-Йоркської конвенції 1958 року та частини другої статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». 
Відповідно до положень пунктів 11.5, 11.6 контракту № 606031, укладеного 24 червня 2020 року між КОФКО РЕСОРСІЗ СА та ТОВ «Агрохім-Партнер», сканкопії документів мають юридичну силу до моменту обміну оригіналами. Обмін оригіналами контракту здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів після підписання сканкопій даного контракту. Цей контракт складений у двох примірниках, українською та англійською мовами, по 1 (одному) примірнику для кожної із сторін. Обидва примірники мають однакову юридичну силу.
За змістом пункту 11.8 вказаного контракту він набирає чинності з дати його підписання і буде залишатися в силі до повного виконання сторонами своїх договірних зобов`язань.  
Відповідно до положень пункту 11.11 контракту № 606031 від 24 червня 2020 року, цей контакт або будь-які доповнення належним чином підписані та направлені сторонами на електронну пошту іншої сторони будуть вважатися дійсними, доки їх паперові оригінали не будуть отримані у строки, передбачені пунктом 11.5 даного договору.  
Згідно із статтею II Нью-Йоркської конвенції кожна договірна держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати в арбітраж усі або будь-які спори, що виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-яким конкретним договірним або іншим правовідношенням, об`єкт якого може бути предметом арбітражного розгляду. Термін «письмова угода» включає арбітражне застереження в договорі, або арбітражну угоду, що підписана сторонами, або що міститься в обміні листами або телеграмами.
Для чинності арбітражного застереження не має значення, оформлено воно як рукописний текст чи з використанням техніки; важливо, аби була дотримана письмова форма.
Тлумачення статті 478 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви.
Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви. Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 січня               2022 року у справі № 824/87/21 (провадження № 61-16378ав21), від 02 червня                  2022 року у справі № 824/205/21 (провадження № 61-20402ав21). 
З огляду на наведене контракт № 606031 від 24 червня 2020 року, а також арбітражна угода, яка є складовою частиною цього контракту, є дійсними, а висновки апеляційного суду про їх дійсність до 24 липня 2020 року, а також про те, що контракту, який мав бути підписаний ТОВ «Агрохім-Партнер», не існує,  є помилковими.
Стороною, проти якої спрямоване рішення міжнародного комерційного арбітражу, а саме ТОВ «Агрохім-Партнер», не доведено відсутність арбітражної угоди між сторонами.
Київський апеляційний суд, посилаючись на те, що заява КОФКО РЕСОРСІЗ СА про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі за позовом КОФКО РЕСОРСІЗ СА до ТОВ «Агрохім-Партнер» про стягнення збитків, не підлягає задоволенню відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини першої статті 478 ЦПК України, не врахував, що за положеннями вказаної норми права суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу якщо одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено.
Умовами контракту № 606031 від 24 червня 2020 року визначено, що він складений і діє відповідно до законодавства Англії та Уельсу.
ТОВ «Агрохім-Партнер» не доведено, що контракт № 606031 є недійсним за законом, якому сторони підпорядкували угоду.
Також слід зауважити, що під час розгляду арбітражної справи № 18-368 у арбітрів Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) не виникло жодних сумнівів щодо дійсності контракту № 606031 чи арбітражної угоди.
Крім того, ТОВ «Агрохім-Партнер» не надало пояснень під час розгляду справи у Міжнародній асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА), не оскаржувало рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року відповідно до GAFTA Arbitration Rules No 125 («Арбітражні правила») та не зверталося з питанням щодо оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу.
У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Будь-яких доказів недієздатності сторін, які вчиняли договір, що містить арбітражне застереження, або доказів про те, що спір не підсудний тому іноземному суду, який його вирішив, або доказів того, що визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України, ТОВ «Агрохім-Партнер» як боржником суду не надано.
Отже, боржником не надано належних та допустимих доказів, які б стали підставою для відмови у задоволенні заяви стягувача. 
На час звернення до суду першої інстанції із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року набрало законної сили, було остаточним для сторін та підлягало виконанню.
Заявником дотримано вимоги процесуального закону України щодо строків звернення із заявою та щодо надання переліку документів, які повинні подаватися одночасно з такою заявою, та вимоги Нью-Йоркської конвенції 1958 року.
Арбітражне застереження в договорі не визнано недійсним, рішення не суперечить арбітражному застереженню, викладеному в договорі, склад міжнародного комерційного арбітражу відповідав угоді між сторонами, рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.
Таким чином, оскільки рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № № 18-368 набрало законної сили і підлягає негайному виконанню, але у добровільному порядку боржником не виконується, та враховуючи відсутність визначених цивільним процесуальним законодавством підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на його виконання, колегія суддів Верховного Суду не погоджується із висновком Київського апеляційного суду про відсутність правових підстав для визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у цій справі.
Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частина друга статті 376 ЦПК України).
З урахуванням викладеного Верховний Суд вважає, що Київський апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви КОФКО РЕСОРСІЗ СА про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № 18-368 за позовом КОФКО РЕСОРСІЗ СА до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про стягнення збитків.
За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Київського апеляційного суду                   від 08 серпня 2022 року скасуванню з ухвалення нового рішення про задоволення заяви КОФКО РЕСОРСІЗ СА про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року.
 
Щодо судових витрат
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання арбітражного рішення КОФКО РЕСОРСІЗ СА сплачено 1 135,00 грн, а за подання апеляційної скарги - 1 702,50 грн, тому понесені витрати необхідно стягнути з ТОВ «Агрохім-Партнер».
Керуючись статтями 24, 141, 351, 367, 368, 374, 376, 381-384, 474-479 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року скасувати.
Заяву КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № 18-368за позовом КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про стягнення збитків задовольнити.
Визнати та надати дозвіл на примусове виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № 18-368, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» повинно:
негайно виплатити КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) суму в розмірі 476 000,00 (чотириста сімдесят шість тисяч) доларів США разом із складними відсотками на неї в розмірі 4 % (чотирьох відсотків) річних, які капіталізуються раз в три місяці, за період із 21 грудня 2020 року до дати виплати відповідно до цього рішення:
сплатити арбітражні збори і витрати цього провадження, що складають                  8 195,00 (вісім тисяч сто дев`яносто п`ять) фунтів стерлінгів. Якщо КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA)уже сплатив будь-який або всі з таких арбітражних зборів чи витрат, він має право на їх негайне відшкодування. Складні відсотки у розмірі 4 % (чотирьох відсотків) річних, які капіталізуються раз у три місяці, нараховуються на арбітражні збори та витрати з дати ухвалення Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № 18-368.
Видати виконавчий лист на примусове виконання Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі № 18-368 за позовом КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про стягнення збитків, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю«Агрохім-Партнер» повинно:
негайно виплатити КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) суму в розмірі 476 000,00 (чотириста сімдесят шість тисяч) доларів США разом із складними відсотками на неї в розмірі 4 % (чотирьох відсотків) річних, які капіталізуються раз у три місяці, за період із 21 грудня 2020 року до дати виплати відповідно до цього рішення; сплатити арбітражні збори і витрати цього провадження, що складають 8 195,00 (вісім тисяч сто дев`яносто п`ять) фунтів стерлінгів. Якщо КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) уже сплачено будь-який або всі з таких арбітражних зборів чи витрат, він має право на їх негайне відшкодування. Складні відсотки у розмірі 4 % (чотири відсотки) річних, які капіталізуються раз в три місяці, нараховуються на арбітражні збори та витрати з дати ухвалення цього арбітражного рішення.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» на користь КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) на відшкодування судових витрат 2 837, 50 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Судді 	В. В. Сердюк   	
 	С. Ю. Мартєв   	
 	І. М. Фаловська   	
 
Дата складання повного тексту постанови: 26 грудня 2022 року