П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/1998/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Єфіменко О.В. 
Суддя-доповідач -  Матохнюк Д.Б.   
03 січня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради, третя особа - громадська організація "Проти придурків і ідіотів", про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Коростишівської міської ради в якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність Коростишівської міської ради у наданні повної інформації на запит позивача від 28.12.2021 "28.12.21 МР запит видатки 2020»;
- зобов`язати Коростишівську міську раду надати позивачу повну інформацію на його запит від 28.12.2021 "28.12.21 МР запит видатки 2020».
20 вересня 2022 року Житомирський окружний адміністративний суд прийняв рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги  за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено те, що 28.12.2021 ОСОБА_1 подав до Коростишівської міської ради запит на інформацію, в якому просив надати копію інформації про суми фактичних помісячних видатків на оплату праці посадових осіб Коростишівської міської ради у 2020 році та інформацію про суми фактичних помісячних видатків на преміювання посадових осіб Коростишівської міської ради у 2020 році.
Запит надісланий відповідачу електронним відправленням та зареєстрований у Коростишівській міській раді.
Так, 05.01.2022 Коростишівською міською радою надана проміжна відповідь позивачу про те, що відповідно до п.4 ст. 20 Закону №2939-VI, у зв`язку зі значним обсягом запитуваної інформації та підготовкою до здачі річної звітності за 2021 рік, остаточна відповідь на запит позивача буде направлена останньому у термін до 03.02.2022.
02.02.2022 відповідачем надіслана позивачу інформація про суми фактичних помісячних видатків на оплату праці та преміювання посадових осіб Коростишівської міської ради у 2020-2021 р.р., з додатками на 23 арк, про що свідчить супровідний лист №03-07/Х-2709, 2710, 2711, 2716, 2717 від 02.02.2022 та фіскальний чек від 07.02.2022.
Позивач, вважаючи, що відповідачем не надано відповіді на поданий його запит та вказує, що докази отримання відповіді на запит у матеріалах справи відсутні, звернувся до суду з даним позовом.
За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (Закон №2939) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або  яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 5 Закону №2939 визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону №2939 право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних   відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
При цьому, будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (ч. 2 ст. 20 Закону №2939).
Так, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон  України "Про доступ до публічної інформації".
Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1)суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
Згідно з ст.1 Закону України "Про інформацію", інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Статтею 5 Закону України "Про інформацію" визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Згідно зі ст. 10 Закону України "Про інформацію" за змістом інформація поділяється на такі види: інформація про фізичну особу; інформація довідково-енциклопедичного характеру; інформація про стан довкілля (екологічна інформація); інформація про товар (роботу, послугу); науково-технічна інформація; податкова інформація; правова інформація; статистична інформація; соціологічна інформація; інші види інформації.
Згідно ч. 1 ст. 14 Закону №2939 розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Так, порядок оформлення запитів на інформацію визначено ст. 19 Закону №2939, згідно вимог якої запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Строк розгляду запитів на інформацію врегульований ст. 20 Закону № 2939, згідно з частиною першою якої розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону №2939 визначено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи, на звернення позивача від 28 грудня 2021 року відповідачем листом від 05.01.2022 повідомлено позивача про відтермінування відповіді до 03.02.2022.
Тобто, відповідачем відповідно до вимог Закону №2939-VI правомірно продовжено строк розгляду запиту до 20 робочих днів, при цьому наведено обґрунтування таких дій (великий обсяг інформації, що потребує її пошуку серед значної кількості даних).
Також, у вказаному листі відповідачем зазначено конкретну дату направлення остаточної відповіді на поданий запит позивача, що у свою чергу було дотримано відповідачем.
При цьому, 02.02.2022 відповідачем надіслана позивачу інформація про суми фактичних помісячних видатків на оплату праці та преміювання посадових осіб Коростишівської міської ради у 2020-2021 р.р., з додатками на 23 арк, про що свідчить супровідний лист №03-07/Х-2709, 2710, 2711, 2716, 2717 від 02.02.2022 та фіскальний чек від 07.02.2022.
За таких обставин, колегія суддів дійшла погоджується з висновком суду першої інстанції про належне виконання відповідачем вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме розглянуто заяву ОСОБА_1 від 28.12.2021 року та повідомлено про результати розгляду його звернення.
Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються  встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.