КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
28 лютого 2023 року місто Київ.
Справа №2-5592/11
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1196/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача                                  Желепи О.В.,
суддів:                                                  Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
за участю секретаря судового засідання Вєтчінової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт»на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року (постановлену у складі судді Головчак М. М., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня) 
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус»,  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
 
ВСТАНОВИВ
 
До Подільського районного суду міста Києва звернулось ТОВ «ФК Форт» з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, яку обґрунтовано тим, що 09 серпня 2013 року Подільським районним судом міста Києва було ухвалено рішення у справі № 2-5592/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 135/П/РП/2008-840 від 27 березня 2008 року. На виконання рішення суду Подільським районним судом міста Києва представнику ПАТ «КБ «Надра» видано виконавчі листи. 
05 лютого 2021 року Подільський районний суд міста Києва у цивільній справі № 2-5592/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором постановив ухвалу про заміну ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус». 05 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір б/н про відступлення прав вимоги та майнових прав, відповідно до якого ТОВ «ФК Форт» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 135/П/РП/2008-840 від 27 березня 2008 року. Оскільки внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, заявник просив замінити сторону виконавчого провадження ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на ТОВ «ФК Форт». 
Вимоги про видачу дубліката виконавчого документа обґрунтував тим, що згідно з актом ПАТ «КБ «Надра» про втрату виконавчих листів, оригінали виконавчих листів втрачені. Згідно з інформацією Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржників відсутні. Зазначено, що втрата виконавчого документу та відсутність виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа є підставою для видачі його дубліката. 
Обґрунтовуючи вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначали, що Постановою Правління Національного Банку України від 10 лютого 2009 року № 59 призначено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Надра» строком на один рік. Постановою Правління НБУ за № 30 від 11 лютого 2011 року тимчасову адміністрацію продовжено. 4 червня 2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра». Початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» унеможливив пред`явлення виконавчого документу до виконання в силу норм Закону України «Про виконавче провадження», в якому був передбачений обов`язок державного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Банк був позбавлений можливості пред`явити виконавчий документ до виконання, оскільки виконавчий лист був би повернутий без прийняття до виконання. 
Таким чином, перебування ПАТ «КБ «Надра» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчих листів та пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку. На підставі викладеного, зважаючи на ті обставини, що місцезнаходження оригіналів виконавчих документів є невідоме та можливість їх встановлення відсутня, оскільки, відповідно до акту приймання - передачі оригіналів документів до договору відступлення права вимоги, оригінали виконавчих листів передані Банком до ТОВ «ФК Форт» не були, відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень оригінали виконавчих листів щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на примусовому виконанні не перебувають, у зв`язку з чим, заявник просив видати дублікат виконавчого документу та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - залишено без задоволення.
Не погоджуючись з такою ухвалою, ТОВ «ФК Форд» 20 листопада 2022 року, згідно поштової відмітки, направило на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року та винести постанову, якою вимоги ТОВ «ФК Форд» задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини, а висновки, викладені в ній не відповідають обставинам справи.
Зазначає, що належним та допустимим доказом переходу права вимоги до нового кредитора є договір про відступлення права вимоги.
Зазначає, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дій згідно з ЗУ «Про виконавче провадження».
Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.03.2012 року станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, боржник не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.
Вказує, що заміна сторони стягувача та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання жодним чином не порушує права відповідача та не покладає на нього додаткових зобов`язань, а поновлення процесуального строку ТОВ «ФК ФОРТ», що був пропущений через перебування первісного кредитора на стадії ліквідації, унеможливлює пред`явлення виконавчого документа в межах строку, в силу норм ЗУ «Про виконавче провадження», що виключає наявність вини ТОВ «ФК ФОРТ» як правонаступника Банку, є поважною причиною пропуску такого строку, а також с підставою для поновлення такого строку.
Посилаючись на те, що сума невиконаних зобов`язань значна та складає 48315,43 доларів США., судові витрати в сумі 941 грн. 00 коп. з кожного та виконавчі листи неможливо пред`явити до виконання у зв`язку з відмовою заміни сторони стягувача, видачі дублікатів виконавчих листів, та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник вважає за можливе задоволення своєї скарги, зазначаючи також, що пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не є підставою для відмови в заяві про заміну сторони, видачі дублікатів виконавчих листів, та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
26 січня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшли пояснення представника відповідача - ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в яких він просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що первинному стягувачу ПАТ «КБ Надра» вже було відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у цивільній справі № 2-5592/11. Зазначає, що ТОВ «ФК ФОРТ» жодних обґрунтованих та нових підстав пропуску строку не надав, що унеможливлює заміну сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.
 
В судове засідання 28 лютого 2023 року представник ТОВ "ФК ФОРТ" не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений.
Директор ФК направив заяву про відкладення розгляду справи, в якій не зазначив будь-яку причину, неможливості забезпечити явку представника в судове засідання, за таких обставин, колегія суддів відмовила в задоволенні такого клопотання.
В судовому засіданні 28 лютого 2023 року боржник ОСОБА_2 заперечував проти задоволення скарги.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., пояснення боржника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що  апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд вважав встановленими такі обставини.
 09 серпня 2013 року Подільським районним судом міста Києва було ухвалено рішення у справі № 2-5592/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 135/П/РП/2008-840 від 27 березня 2008 року.
09 жовтня 2013 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва рішення Подільського районного суду міста Києва від 09 серпня 2013 року залишено без змін.
На виконання рішення суду 11 вересня 2014 року Подільським районним судом міста Києва представнику ПАТ «КБ «Надра» видано виконавчі листи, про що свідчить особистий підпис представника (а.с.19, т. 2).
18 квітня 2017 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Надра» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 квітня 2017 року скасовано і передано справу на новий розгляд.
18 вересня 2018 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Надра» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено. Ухвала набрала законної сили.
05 лютого 2021 року Подільський районний суд у цивільній справі № 2-5592/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором постановив ухвалу про заміну ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус». У задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документу та поновленні строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовив. Ухвала набрала законної сили.
05 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір про відступлення прав вимоги б/н, згідно з умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.
Як вбачається з витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, що є додатком № 4 до договору про відступлення прав вимоги та майнових прав від 05 листопада 2020 року, право вимоги за кредитним договором № 135/П/РП/2008-840 від 27 березня 2008 року, де боржником - заставодавцем є ОСОБА_1 та поручителями - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перейшло від ТОВ «ФК «Інвест Хаус» до ТОВ «ФК Форт».
Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «ФК Форт» суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було подано до суду належних та допустимих доказів, які свідчать про втрату виконавчого листа до виконання, а подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.
Вищенаведені обставини справи. які суд вважав встановленими є доведеними, висновки суду відповідають таким обставинам та вимогам Закону.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Статтями 129, 129-1 Конституції України визначено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції і який має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частини перша, третя статті 431 ЦПК).
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.
Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
У постановах від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.
Враховуючи, вищенаведене, суд відхиляє всі доводи скарги, які зводяться до того, що суд був зобов`язаний замінити сторону виконавчого провадження, незалежно від вирішення питання про наявність підстав для поновлення пропущеного строку.
Метою застосування ст. 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.
Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.
Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заявник посилається на перебування первісного кредитора на стадії ліквідації.
Колегія суддів вважає, що вказані обставини не доводять той факт, що строк пропущений з поважних причин. 
Процедура ліквідації банку, проведення змін в організаційній структурі відповідних підрозділів та кадрових змін не може бути об`єктивною причиною для неможливості пред`явлення виконавчого листа до виконання у визначений законодавством строк.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора, переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Суд зважає на те, що на момент укладення Договору про відступлення прав вимоги строки пред`явлення виконавчого документа до виконання попереднім стягувачем пройшли, а після укладення договору для нового кредитора вони не розпочинаються спочатку.
Таким чином, заявник, укладаючи договір про відступлення права вимоги, яке виникло на підставі ухваленого судом рішення в цивільній справі через 9 років після його ухвалення, тобто, після спливу встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання, не перевіривши підстави його невиконання, свідомо набув прав кредитора щодо проблемного боржника, не з`ясувавши взагалі питань, пов`язаних з виконанням рішення суду у попереднього кредитора.
Суд першої інстанції в даній справі вірно врахував, що питання поважності причин пропуску строку первинним кредитором, вже досліджувались судами, в тому числі і з підстав проведення процедури ліквідації банку.
За остаточним рішенням суду в 2018 році банку відмовлено в поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Відповідно, повторно вирішуючи питання за заявою, кредитора, який набув прав вимоги через 9 років, суд не може констатувати, що причини, які були визнані неповажними за заявою первинного кредитора є поважними, оскільки це буде прямим порушенням принципу юридичної визначеності.
Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заявник не вказав інших обставин та не надав ніяких належних доказів, які були б підставою для поновлення даного строку, та доводили, те, що кредитором строк був пропущений, через обставини, які не залежали від волі стягувача.
 
Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Таким чином, питання про видачу дубліката виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.
Строк звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає зі строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. У разі визнання неповажними причин пропуску стягувачем строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відмови у поновленні пропущеного строку, суд відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.
Тобто відмовивши в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції правомірно відмовив у видачі його дублікату.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним з видів процесуальних строків, передбачених статтею 120 ЦПК України. Обмежуючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець, будучи обізнаним про обов`язковість виконання судових рішень, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права , а тому апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись ст. ст. 268, 367-368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 08 березня 2023 року.
 
Головуючий:                                                                                          О.В. Желепа

Судді:                                                                                                       В.А. Кравець

                                 О.Ф. Мазурик