ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1364/22 Справа № 205/2321/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 листопада 2022 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 

        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у «Внешторг ресурс», проживає за адресою:  АДРЕСА_1 ,  

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ: 

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.
Як вбачається з постанови суду,  ОСОБА_1  визнано винуватим в тому, що він о 13 год. 30 хв. 16 квітня 2022 року у м. Дніпро, вул.Набережна Заводська, 78/1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д/н НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
       
       Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, остільки строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, судом першої інстанції було проведено розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 ..
       Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на доведеність його вини. На його думку, працівниками поліції було грубо порушено вимоги Інструкції стосовно порядку проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, остільки на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції не було запропоновано водієві пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Зупинка транспортного засобу була безпідставною. Водійське посвідчення не вилучалось, від керування ОСОБА_1 не було відсторонено.
       Вважає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що відсутнє у матеріалах справи направлення водія на медичний огляд у медичному закладі.
       На його думку, викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, та відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.
       Вважає, що судом було грубо порушено його право на захист, остільки судовий розгляд відбувся за його відсутності.
       
       Позиція учасників апеляційного перегляду.
        ОСОБА_1  будучи неодноразово належним чином повідомлений про час та дату судових засідань які були призначені на 15.11.2022 року та 22.11.2022 року до апеляційного суду не з`явився. Поважності причин неявки до суду, апеляційний суд не вбачає. 
       Враховуючи вимоги Закону про необхідність дотримання розумності строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне провести судове засідання за його відсутності, остільки ОСОБА_1  двічі не з`явився до суду без поважних причин, у зв`язку з чим та на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний розгляд проведено у його відсутності.
       
       Мотиви апеляційного суду.
       Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд зважає на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин то такий строк підлягає поновленню.
       Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.
Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №064990 від 16.04.2022 року; рапорті поліцейського УПП від 16.04.2022 року та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.
З такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не можуть беззаперечно свідчити про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 мав наступні ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
Але, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вказаних ознак сп`яніння, які були б безумовною підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, не встановлено.
З переглянутого відеозапису видно, що ОСОБА_1 поводив себе адекватно та виважено, на запитання працівників поліції відповідав чітко на тримавши свої документи не було тремтіння пальців рук. 
На переконання апеляційного суду, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається відсутність будь-яких ознак, які б могли беззаперечно вказувати на наявні у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. 
Тому, є слушними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про безпідставну зупинку транспортного засобу, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належність, достовірність доказів, в розумінні ст. 35 ЗУ “Про національну поліцію”, які б свідчили про поважність причин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Крім цього, в супереч положенню ч. 1 ст. 266 КУпАП працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не вилучили у нього посвідчення водія, що вказує на порушення вимог зазначеної вище Інстукції.
Положенням ч. 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Отже, фіксування відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння здійснюється за допомогою технічних засобів фіксації (нагрудних камер працівників поліції) або шляхом залучення двох свідків, а також шляхом складання та долучення до матеріалів справи письмового направлення для проходження водієм медичного огляду на стан сп`яніння.
Апеляційний суд зазначає, що відеофіксація на бодікамери поліцейських повинна бути постійною, з моменту зупинки транспортного засобу до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Але, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що він є преривистим та не відображає повністю всі обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.
У зв`язку з цим, даний відеозапис не можна визнати належним, допустимим, достовірним доказом.
З приводу доводів апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Погоджуючись з висновками, викладеними у рішеннях ЄСПЛ у справах «Смірнов проти України» та «Пономарьов проти України» на які послався суд першої інстанції, апеляційний суд зауважує, що у даному випадку матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення та, як наслідок, зловживання ним своїм процесуальним правом, що було б безумовною підставою для розгляду справи у його відсутність.
За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема й права на захист, оскільки розгляд справи було проведено у його відсутність та без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку, що наданими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам справи.
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова суду, як незаконна, скасуванню, а провадження у справі має бути закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , - задовольнити.
Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою  ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - скасувати.
Постановити нову, якою ОСОБА_1  визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                 Коваленко В.Д.