ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

21 лютого 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/7678/22
Головуючий у першій інстанції – Коверзнев В. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/424/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.,
суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю НРП»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору– Іноземне підприємство «Логін»,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2022 року  (місце ухвалення - м. Чернігів) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» про захист прав споживача, -
                                      В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «НРП» про обміну товару неналежної якості. В обґрунтування позову посилався на те, що 10.10.2021 в мережі магазинів MOYO, які належать відповідачу, був придбаний ноутбук HP 15s-eq1031ua (3Y0P5EA) за ціною 17500 грн, та на який був встановлений гарантійний термін у 12 місяців.
Позивач вказує, що протягом гарантійного терміну, 09.07.2022 товар вийшов з ладу, у зв`язку з чим він звернувся із заявою до відповідача щодо ремонту і відповідачем ноутбук був відправлений до сервісного центру. І згідно висновку сервісного центру від 15.07.2022 вийшла з ладу материнська плата і відремонтувати пристрій немає можливості через відсутність запасної частини на складі і не може бути доставлена в Україну, тому гарантія виробника була продовжена на термін очікування запасної частини.
Як зазначає позивач, 07.10.2022 він звернувся до відповідача із заявою про заміну товару з істотним недоліком на аналогічний, проте відповідач листом від 21.10.2021 відмовив у заміні, у зв`язку з тим, що товар не містить істотного недоліку, тому він вимушений був звернутись до суду.
Також вважає, що на підставі положень ч. 5 ст. 709 ЦК України з відповідача підлягає стягненню неустойка за несвоєчасне усунення недоліків товару у розмірі 16975 грн.
Посилаючись на положення ст. 1, 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 3, 5 ст. 709 ЦК України, ОСОБА_1 у позові просить зобов`язати ТОВ «НРП» здійснити обмін ноутбука HP 15s-eq1031ua (3Y0P5EA) на аналогічний товар та стягнути з відповідача неустойку за кожен прострочення усунення недоліків товару у розмірі 16975 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.12.2022 позов ОСОБА_1 до ТОВ «НРП» про захист прав споживачів, задоволено частково.
Зобов`язано ТОВ «НРП» замінити ОСОБА_1 придбаний ноутбук HP 15s-eq1031ua (3Y0P5EA), серійний номер 5СD1261MP8, що має істотний недолік, на такий же товар або на аналогічний (з числа наявних у продавця) товар. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових  витрат.
Рішення суду обґрунтовано тим, що оскільки ремонт ноутбука не відбувся протягом 14 календарних днів, а також неможливість використання ноутбука з наявним у ньому недоліком, суд дійшов висновку, що цей недолік є істотним, що дає позивачеві законне право вимагати заміни ноутбука на такий самий, а в разі відсутності – на аналогічний (з числа наявних у відповідача) товар. Також за висновком суду, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права – заміна товару неналежної якості на аналогічний товар не передбачає можливість стягнення з відповідача неустойки з підстав, встановлених ч. 5 ст. 709 ЦК України, а тому вказана вимога є такою, що не ґрунтується на законі.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.12.2022 в частині відмови в задоволенні позову про стягнення неустойки у розмірі 16975 грн і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог.
За доводами скарги оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.
У скарзі заявник, посилаючись на положення ст. 16, 709 ЦК України, вказує, що відмова відповідача замінити товар неналежної якості на аналогічний з причин усунення недоліків товару знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з його правом на отримання неустойки, а саме у разі відмови в проведенні ремонту товару, відмові замінити товар, відмові видати іншим товар на час ремонту, перевищення строку ремонту чи заміни більше ніж 14 днів.
Тому вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення неустойки.
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України  учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу учасниками справи до суду подано не було.
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 10.10.2021 ОСОБА_1 в мережі магазинів MOYO, які належать ТОВ «НРП», був придбаний ноутбук HP 15s-eq1031ua (3Y0P5EA), серійний номер 5СD1261MP8, вартістю 17500 грн, з гарантійним терміном експлуатації – 12 місяців ( а.с. 4).
09.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «НРП» із заявою про здійснення гарантійного ремонту ноутбука, посилаючись на його несправність, а саме на те, що він зависає, на дисплеї з`являються артефакти, при завантаженні часто видає помилку (а.с. 5).
Згідно акту ІП «Логін», що є сервісним центром, в результаті проведеного діагностування ноутбука виявлено вихід з ладу материнської плати, яка не може бути доставлена виробником через форс-мажорні обставини у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану (а.с. 6-7).
Як вбавчається з матеріалів справи, 07.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «НРП» із заявою про заміну ноутбука на аналогічний, посилаючись на тривалий час не усунення недоліків товару (а.с. 8).
У листі від 21.10.2022 ТОВ «НРП» надало відповідь про відмову у задоволенні вимоги ОСОБА_1 з тих підстав, що виявлений недолік ноутбука не є істотним та спричинений зовнішніми факторами, але не може бути усунений у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, що, на думку відповідача, є форс-мажорною обставиною (а.с. 9).
Звертаючись до суду з позовом про обмін товару неналежної якості, ОСОБА_1   посилався на положення ст. 1, 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 709 ЦК України.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ремонт ноутбука не відбувся протягом 14 календарних днів, а також неможливість використання ноутбука з наявним у ньому недоліком, суд дійшов висновку, що цей недолік є істотним, що дає позивачеві законне право вимагати заміни ноутбука на такий самий, а в разі відсутності – на аналогічний (з числа наявних у відповідача) товар. Також за висновком суду, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права – заміна товару неналежної якості на аналогічний товар не передбачає можливість стягнення з відповідача неустойки з підстав, встановлених частиною 5 статті 709 ЦК України, а тому вказана вимога є такою, що не ґрунтується на законі.
Рішення суду оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ТОВ «НРП» неустойки за кожен день прострочення усунення недоліків товару у розмірі 16975 грн, в іншій частині рішення суду не оскаржується, та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ТОВ «НРП» неустойки за кожен день прострочення усунення недоліків товару у розмірі 16975 грн.
З висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині погоджується колегія суддів апеляційного суду, оскільки судом першої інстанції обставини справи з”ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживача, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та Цивільним кодексом України.
Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.
Статтею 7 Закону України передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. При виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків.
Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.
Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 скористався правом гарантійного ремонту (діагностики) придбаного товару, що підверджується даними заяви від 09.07.2022 (а.с 5). З акту сервісного центру ІП «Логін» від 15.07.2022 вбачається, що ремонт товару неможлививй через відсутність необхідної запасної частини на складі і гарантія виробника продовжена на термін очікуваннія запасної частини.
07.10.2022 позивач заявив вимогу до ТОВ «НРП» щодо заміни товару, який має істотний недолік у звя`зку з тривалим непроведенням ремонту, яка судом першої інстанції була задоволена.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вимоги позивача про стягнення неустойки за кожен день затримки виконання вимоги про надання нового аналогічного товару не грунтується на нормах права, оскільки  ч. 9 ст. 8 ЗУ «Про захист права споживачів» передбачає   стягнення  неустойки при пред`явленні вимоги споживачем про безоплатне  усунення недоліків товару, які повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту.
Аналогічна норми містяться і у ч. 3-5 ст. 709 ЦК України.
Як вбачається, після отримання результатів діагностики товару, 07.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «НРП» із заявою про заміну ноутбука на аналогічний, посилаючись на тривалий час не усунення недоліків товару (а.с. 8) та  14.11.2022 пред`явив позов до суду з також вимогу про обмін ноутбука на аналогічний товар.
Отже всупереч передбачаеному ст. 12, 81 ЦПК України процессуальному обов`язку не було надано суду доказів, що відповідачем порушено норми діючого законодавства та відмовлено у наданні чи не надано позивачу на час ремонту товар аналогічної марки.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлена вимога про заміну ноутбука на аналогічний у зв`язку з істотними недоліками, яка і була задоволена судом першої інстанції, що виключає підстави для стягнення неустойки, оскільки за змістом норми абз. 3 ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» неустойка за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується при наявності двох умов: у разі затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та прострочення усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів).
Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки за кожен день усунення недоліків товару на користь позивача не підлягали задоволенню, оскільки у контексті наведених норм, у  разі невиконання вимог про здійснення ремонту, позивач звертаючись до суду заявив іншу вимогу, яка виключає підстави для нарахування пені.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено наявні у справі докази і надано їм належну оцінку, суд правильно встановив дійсні обставини справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування  судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
                                     П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст рішення складено 21.02.2023.
Головуючий                                                        Судді :