ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1449/23 Справа № 2-436/24/12 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко Т.В. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Попенко Ю.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року, постановлену судом у складі головуючого судді Нестеренко Т.В., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах в цивільній справі номер 2-436/24/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах в цивільній справі номер 2-436/24/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 26 січня 2021 року по справі №2/436/24/12 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №852370/ФЛ від 15 липня 2008 року у сумі 2456315,16 грн, судовий збір у розмірі 3219,00 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 250,00 грн. 
Згідно з договором №GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №509, право вимоги за кредитним договором №852370/ФЛ від 15 липня 2008 року від ПАТ «КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 
Враховуючи викладене вище, просив замінити сторону стягувача з відкритого Акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», у виконавчих листах по справі №2/436/24/12 боржник: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які видавалися Самарським районним судом міста Дніпропетровська. 
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено.
Замінено стягувача відкритого Акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», у виконавчих листах по справі №2/436/24/12, боржник: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які видавалися Самарським районним судом міста Дніпропетровська.
Із вказаною ухвалою не погодилась ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах в цивільній справі номер 2-436/24/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, винести постанову, якою у задоволенні заяви відмовити.
Доводами апеляційної скарги наведено, що висновки суду першої інстанції, які були викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. 
У суду першої інстанції відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа.
В матеріалах справи немає відомостей про стан виконавчого провадження за отриманими виконавчими листами, відсутня інформація про те чи була розпочата процедура примусового стягнення попереднім стягувачем, чи не сплинув строк подачі отриманого виконавчого листа до виконання.
Питання про можливість заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні повинно вирішуватись з урахуванням стану виконавчого провадження в якому змінюється стягувач.
Будь-яких доказів поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не надано.
Від заявника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року – без змін.
В заяві про заміну стягувача у виконавчих листах ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не порушувались питання про видачу дублікатів та поновлення строків для пред`явлення виконання, тому в ухвалі Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року ці питання не розглядались.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник адвокат Кононенко О.Р. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні заяви. 
В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез`явившихся осіб. 
Заслухавши суддю – доповідача, боржника ОСОБА_1 та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 29.02.2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №852370/ФЛ від 15.07.2008 року, яка станом на 13.01.2012 року становить – 2456315,16 грн, вирішено питання про судові витрати (а.с. 179, том 1).
З заяви представника ПАТ КБ «Надра`від 16 січня 2013 року вбачається, що ним 19 березня 2013 року отримано копії судових рішень та два виконавчих листа у справі (а.с. 225, том 1).
Відповідно до договору №GL48N718070_І_3 від 17 липня 2020 року, який укладено між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», та витягу з додатку цього договору, останнє набуло право вимоги за кредитним договором №852370/ФЛ від 15 липня 2008 року (а.с. 236-237, 238, том 1).
Задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчих листах, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості. 
Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна. 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. 
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. 
Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 29.02.2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №852370/ФЛ від 15.07.2008 року, яка станом на 13.01.2012 року становить – 2456315,16 грн, вирішено питання про судові витрати.
З заяви представника ПАТ КБ «Надра`від 16 січня 2013 року вбачається, що ним 19 березня 2013 року отримано копії судових рішень та два виконавчих листа у справі.
Відповідно до договору №GL48N718070_І_3 від 17 липня 2020 року, який укладено між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», та витягу з додатку цього договору, останнє набуло право вимоги за кредитним договором №852370/ФЛ від 15 липня 2008 року.
З дослідженого виконавчого листа від 29 лютого 2012 року встановлено, що цей виконавчий лист за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором №852370/ФЛ від 15.07.2008 року виданий 26 лютого 2013 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська. Рішення набрало законної сили 11 липня 2012 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання – 11 липня 2013 року. Стягувачем є ПАТ КБ «Надра», боржниками - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 26 січня 2021 року виконавчий лист повернутий без виконання відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Заявник у справі не навів будь-яких доказів зміни строку пред`явлення виконавчого листа до виконання або його поновлення.
В п. 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі 2-7763/10 указано, що, якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив обставини справи та не встановив, чи закінчився строк пред`явлення виконавчих документів до виконання та помилково дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявиТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах.
Наведені в апеляційній скарзі доводи є таким, що заслуговують на увагу. 
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасуванню судового рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача. 

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року – скасувати.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах в цивільній справі номер 2-436/24/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 17 лютого 2023 року.

Суддя: