ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2599/23 Справа № 180/3752/14-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С.І. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       31 січня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Марганецького міського відділу ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Мамедової Юлії Олександрівни від 27.09.2019 року у виконавчому провадженні № 47918410 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, 
- за апеляційною скаргою адвоката Луньова Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 ,
на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
20.09.2022 року ОСОБА_1 через свого представника  ОСОБА_2 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця.
У скарзі просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Марганецького міського відділу ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Мамедової Юлії Олександрівни від 27.09.2019 року у виконавчому провадженні № 47918410 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. 

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ  
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2022 року в задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_2 , в інтересах заявника ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відмовлено.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
       02.01.2023 року від адвоката Луньова Сергія Миколайовича в інтересах  ОСОБА_1  надійшла апеляційна скарга, в якій заявник просить ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2022 року скасувати та винести нове рішення про задоволення його вимог по оскарженню дій державного виконавця.
       В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що державним виконавцем не було надано суду першої інстанції письмових заперечень проти скарги. 
Встановлення тимчасового обмеження Боржнику права на виїзд на межі України не є абсолютним (дискреційним) правом державного виконавця під час здійснення ним відповідного виконавчого провадження, та проводиться ним виключно за узгодженням з судом, який ухвалив відповідне рішення у цивільній справі.
В матеріалах виконавчого провадження відсутні достовірні відомості про те, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання своїх зобов`язань. Разом з тим на утриманні ОСОБА_1 знаходяться троє неповнолітніх дітей. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційні скарги в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Заявник апеляційної скарги адвокат Луньов С.М. в режимі відео конференції поза межами суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити скаргу.
Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.132-139), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції треба залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України "про виконавче провадження" № 1404-VIII, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанову, якою встановлює тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
Постановою державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області від 27.09.2019 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника -фізичної особи за межі України. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього на підставі виконавчого листа № 2/180/188 від 19.06.2015 року, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області до погашення заборгованості зі сплати аліментів.
Наразі не закінчено виконавче провадження по зазначеному виконавчому листу. Боржником не виконується рішення суду та існує заборгованість по аліментам. Матеріали справи містять відомості про проведені виконавчі дії та прийняті процесуальні рішення державним виконавцем.
В судовому засіданні заявник пояснив, що він обізнаний про рішення суду та його обов`язок сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , однак жодного разу не сплачував кошти за виконавчим листом на користь ОСОБА_4 . Доводи ОСОБА_1 , що він ніяких документів у рамках виконавчого провадження ні за місцем реєстрації, ні за місцем фактичного проживання не отримував, спростовується актами та листами державного виконавця, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження № 47918410. 
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Статтею 6 зазначеного закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
За таких обставин, зважаючи на те, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є спеціальною нормою, що застосовується на стадії виконання судових рішень, заявник та його представник не надали відомості, що рішення суду боржником виконано або заборгованість по аліментам погашена.
Враховуючи, що по виконавчому листу № 2/180/188 від 19.06.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів провадження не закінчено, а борг по аліментам не погашено, таким чином наразі відсутні підстави для скасування, накладеного судовим рішенням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику у виконавчому провадженні ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене суд першої інстанції прийшов до висновку про, що не існує законних підстав для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.
З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Обмеження у виїзді за межі України є засобом процесуального примусу у разі не виконання або не якісного виконання покладених на боржника обов`язків. 

У доводах апеляційної скарги не має жодного слова, що боржником виконані обов`язку покладені на нього судом (щодо належної сплати аліментів на утримання власної дитини або погашення існуючої заборгованості).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а отже не впливають на правильність рішення суду першої інстанції. 

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.
       Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
       Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі, з дотриманням норм процесуального права. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу адвоката Луньова Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 ,залишити без задоволення.
       Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2022 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
       Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 31 січня 2023 року.

       Судді: