ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року 
м. Київ

справа № 340/3519/20
касаційне провадження № К/9901/12404/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року (головуючий суддя - Брегей Р.І.)
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року (головуючий суддя - Щербак А.А.; судді - Баранник Н.П., Малиш Н.І.) 
у справі № 340/3519/20
за позовом Приватного підприємства «Нафтадорбуд»
до Головного управління ДПС у Кіровоградській області
про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії
У С Т А Н О В И В:
У серпні 2020 року Приватне підприємство «Нафтадорбуд» (далі - ПП «Нафтадорбуд», позивач, платник, підприємство) звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі - ГУ ДПС у Кіровоградській області, відповідач, контролюючий орган, податковий орган) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) або відмову в такій реєстрації, ГУ ДПС у Кіровоградській області від 17 липня 2020 року № 6512 про включення ПП «Нафтадорбуд» до переліку ризикових платників податків та зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. 
В обґрунтування позовних вимог платник зазначив, що контролюючим органом безпідставно прийнято оскаржуване рішення, оскільки позивач своєчасно і у повному обсязі надавав податкову інформацію та сплачував податки. Наголосив, що спірне рішення не містить обґрунтувань, яка саме податкова інформація стала підставою для висновку податкового органу про ризиковість підприємства як платника податків. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року, позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, ГУ ДПС у Кіровоградській області від 17 липня 2020 року № 6512 про включення ПП «Нафтадорбуд» до переліку ризикових платників податків.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскаржуване рішення контролюючого органу не містить обґрунтованих підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН» (далі - Критерії ризиковості платника податку), як і не містить доказів наявності податкової інформації, що свідчить про здійснення платником ризикових операцій з посиланнями на відповідні документи.
Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ГУ ДПС у Кіровоградській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Мотивуючи касаційну скаргу, відповідач зазначає, що судовими інстанціями було застосовано норму права без врахування висновку щодо її застосування у побідних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 січня 2021 року по справі № 280/3394/19 та від 03 грудня 2020 року у справі № 160/3900/19. Наголошує, що дії контролюючого органу щодо внесення до інформаційної системи результатів засідання Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (за результатами якої не приймалося рішення про відмову в реєстрації податкової накладної) не породжують для позивача жодних правових наслідків та не порушують його права.
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Кіровоградській області. 
14 липня 2021 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність застосування судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судовими інстанціями встановлено, що 01 липня 2020 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН було прийнято рішення запропонувати включити до переліку ризикових платників ПП «Нафтадорбуд» відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
13 липня 2020 року підприємство подало до відповідача повідомлення про надання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості.
Рішенням Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, ГУ ДПС у Кіровоградській області від 17 липня 2020 року № 6512 визнано ПП «Нафтадорбуд» таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку правомірності прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення, Верховний Суд виходить із такого.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
З 01 лютого 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 , якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).
Зокрема, цим Порядком визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, повноваження комісії контролюючого органу, яка приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, порядок прийняття рішення комісією тощо.
Право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку              № 1165, згідно з яким у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку № 1165), а саме «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку».
Отже, Порядок № 1165, який був чинним на час прийняття спірного рішення, прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 340/474/20, від 05 січня 2021 року у справі № 640/10988/20, від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20.
За таких обставин, Суд вважає помилковими посилання відповідача в касаційній скарзі на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18, від 11 січня 2021 року у справі № 280/3394/19, від 03 грудня 2020 року у справі № 160/3900/19, оскільки вони зроблені під час дії норм Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, який станом на дату прийняття оскаржуваного рішення втратив чинність. 
Суд погоджується з висновками судових інстанцій, які на підставі досліджених доказів визнали, що рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН не містить мотивів та обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості. 
Верховний Суд відзначає, що незважаючи на те, що Порядком № 1165 затверджено форму рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 Критеріїв ризиковості платника податку, невиконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийняте обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності підстав, визначених Порядком № 1165), є підставою для визнання протиправним та скасування такого рішення.
При цьому, Суд не приймає посилання контролюючого органу на довідку оперативного підрозділу Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 21 липня 2020 року № 42/11-97-04-02-05, оскільки вона отримана контролюючим органом вже після прийняття оскаржуваного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості. 
Протокол засіданні Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, ГУ ДПС у Кіровоградській області від 01 липня 2020 року № 133, який наявний в матеріалах справи, суди обґрунтовано визнали неналежним доказом, оскільки зазначений протокол стосується саме рішення від 01 липня 2020 року № 6032, а не оскаржуваного рішення від 17 липня 2020 року № 6512.
За таких обставин доводи судових інстанцій про необґрунтованість рішення відповідача про відповідність платника критеріям ризиковості ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ГУ ДПС у Кіровоградській області без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                І. А. Гончарова
Судді                                                                                                    І. Я. Олендер
          Р. Ф. Ханова