ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/25077/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Лічевецького І.О.,
                                                          Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в місті Києві, в якому просив: 
1) визнати протиправною бездіяльність, що полягає у не проведенні коригування облікових даних позивача у базах даних контролюючого органу, у зв`язку з тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019    року №Ф-23806-17У вважається відкликаною;  
2) зобов`язати відповідача провести коригування облікових даних ОСОБА_1 у базах даних контролюючого органу у зв`язку з тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У вважається відкликаною.
Позов обґрунтовано тим, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року в справі №640/9102/20 його позовні вимоги до ГУ ДПС у м. Києві задоволено та визнано протиправною і скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У. Однак, незважаючи на те, що рішення суду набрало законної сили ще 15 грудня 2020 року, в його електронному кабінеті платника до цього часу відображається «заборгованість зі сплати єдиного внеску» в розмірі 37 788,74 грн., у зв`язку із чим позивач подав до ГУ ДПС у м. Києві заяву на проведення коригування облікових даних у базах даних контролюючого органу, втім отримав відмову.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо непроведення коригувань облікових даних ОСОБА_1 у базах даних контролюючого органу, у зв`язку зі скасуванням у судовому порядку вимоги Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У.
Зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві провести відповідні коригування облікових даних ОСОБА_1 у базах даних контролюючого органу, у зв`язку зі скасуванням у судовому порядку вимоги Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019    року №Ф-23806-17У.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки позивачем не здійснювалась сплата по єдиному внеску, тому в інтегрованій картці платника податків обліковувалась недоїмка у сумі 37  788,74 грн, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що жодних обгрунтувань чи заперечень, які б свідчили про незаконність та необгрунтованіть рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2022 апеляційна скарга не містить, що свідчить про її безпідставність та законність оскаржуваного рішення.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до вимоги про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у м. Києві від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У на підставі  статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від ОСОБА_1 вимагалося сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 21 030,90 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року в адміністративній справі №640/9102/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у м. Києві, яке залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15    грудня 2020 року, задоволено позов та визнано протиправною і скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У.
У зв`язку зі скасуванням вимоги ГУ ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У, позивач звернувся до відповідача із заявою від 01 березня 2021 року, в якій просив невідкладно провести коригування його облікових даних у базах даних контролюючого органу у зв`язку з тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У вважається відкликаною з 15    грудня 2020 року.
ГУ ДПС у м. Києві у листі від 02 квітня 2021 року №36258/6/26-15-24-05-10 повідомило про відсутність підстав для коригування картки платника ОСОБА_1 по коду платежу 71040000, у зв`язку із тим, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року в адміністративній справі №640/9102/20 контролюючий орган не зобов`язано вносити зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом коригування та виключення нарахованих сум єдиного внеску.
Не погоджуючись з такими діями податкового органу та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач провів в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 з єдиного внеску нарахування боргу на підставі скасованої вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У та не виключив відповідні суми за результатами судового оскарження, вказане свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 вказаного Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У відповідності до вимог частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
У силу вимог пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
При цьому, у статті 14 Закону № 2464-VI встановлені повноваження органів доходів і зборів, серед них визначено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.
Таким чином, нормами Закону № 2464-VI чітко встановлено, що повноваження та обов`язки щодо здійснення контролю за повнотою та своєчасністю сплати платниками єдиного внеску, стягнення з платників несплачених сум єдиного внеску та застосування до таких платників фінансових санкцій у випадках, передбачених цим Законом, надані виключно органам доходів і зборів.    
Підпунктом 2 пункту 1 статті 7 Закону №2464-VI визначено, що, зокрема, для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) частини першої статті 4 цього закону єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
Для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п.3 частини першої ст.7 Закону №2464-VI).
З аналізу вказаних норм вбачається, що фізичні особи-підприємці, які застосовують спрощену систему оподаткування, сплачують єдиний соціальний внесок за періоди, в яких вони були платниками єдиного податку, незалежно від того, отримували вони дохід у цей період чи ні.
Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону № 2464-VI для зазначеної категорії платників встановлена обов`язкова ставка єдиного внеску, що дорівнює 22% бази нарахування.
У відповідності до вимог п.п. 6, 7 ст. 13 Закону № 2464-VI та розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі - Інструкція №449), органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.
Приписами статті 25 Закону № 2464-VI та пунктом 3 Розділу VI Інструкції №449 визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом. (п. 3 Розділу VI Інструкції).
При цьому, положеннями законодавства не передбачено обов`язкової умови для формування вимоги (у разі наявності у платника на кінець календарного місяця недоїмки за результатами самостійного декларування) проведення перевірки та складення за її результатами відповідного акту. Вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається разом з актом документальної перевірки виключно у випадку, коли виявлені у ході документальної перевірки дані свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами.
Таким чином, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених законодавством.
Як свідчать матеріали справи, вимогою про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у м. Києві від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від ОСОБА_1 вимагалося сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 21 030,90 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року в адміністративній справі №640/9102/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року, задоволено позов та визнано протиправною і скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У.
Згідно з пунктом 6 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.
Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У вважається відкликаною з 15 грудня 2020 року, тобто по суті стала такою, що припинила свою дію, а визначена в ній сума боргу фактично анулюється.
На момент виникнення спірних правовідносин організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначав Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року №422  (далі - Порядок №422).
Відповідно до пунктів 3-5 розділу 1 Порядку №422 оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.
Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.
Як встановлює пункт 1 підрозділу 1 розділу ІІ Порядку №422, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платників (надалі - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.
В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.
Відповідно до положень пункту 2 підрозділу 4 розділу IV Порядку на підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про початок/продовження процедури судового оскарження (ухвала суду про відкриття провадження) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та рішення щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Оскаржується в судовому порядку»).
Статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано»).
У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на «Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано» при частковому скасуванні.
У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування /зменшення суми не проводиться.
Таким чином, з аналізу вищевикладених норм вбачається, що у випадку скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування в інтегрованій картці платника податків дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
З урахуванням викладеного, суми єдиного внеску, донараховані позивачу на підставі вимоги ГУ ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У, не повинні були відображатися та не беруть участі у розрахунках до моменту набрання рішенням суду законної сили.
При цьому, з моменту набрання рішенням суду законної сили, в даному випадку 15    грудня 2020 року, донараховані та скасовані у судовому порядку суми єдиного внеску згідно з вимогою ГУ ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У, в інтегрованій картці платника не повинні відображатись облікові показники щодо донарахування суми боргу.
Як вірно наголошено Верховним Судом у своїй постанові від 25 березня 2020 року у справі №826/9288/18 у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач провів в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 з єдиного внеску нарахування боргу на підставі скасованої вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У та не виключив відповідні суми за результатами судового оскарження, що свідчить про наявність протиправної бездіяльності та як наслідок необхідність зобов`язання відповідача провести коригування облікових даних ОСОБА_1 у базах даних контролюючого органу у зв`язку зі скасуванням в судовому порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-23806-17У.
Твердження контролюючого органу про відсутність у рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року в справі №640/9102/20 зобов`язання вносити зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом коригування та виключення нарахованих сум єдиного внеску колегія суддів відхиляє, оскільки у випадку скасування вимоги про сплату боргу судом контролюючий орган зобов`язаний самостійно здійснити відповідні коригування облікових показників.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №826/9288/18.
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2022 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук