ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р. 	Справа № 537/6156/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Чалого І.С. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Юсіфової Г.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 31.01.2022, суддя  Мурашова Н. В., по справі № 537/6156/21
          за позовом       ОСОБА_1  
          до    Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області                  
          про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №431, винесену 19.11.2021 року заступником начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області Яремченко А.А., про притягнення головного бухгалтера Комунального некомерційного медичного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 255,00 грн;
-  провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.165-5 КУпАП. 
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області  від 31.01.2022 задоволено позов.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №431 від 19.11.2021 року, винесену заступником начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області Яремченко А.А. про притягнення головного бухгалтера Комунального некомерційного медичного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 165-5 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтовування апеляційної скарги зазначено про не врахування судом першої інстанції, що позивач надав матеріальне забезпечення коштами Фонду по листках непрацездатності, без наявності акту розслідування професійного захворювання за встановленою формою; виплати проведено за відсутності акта за формою Н-1/НП; зазначені в оскаржуваній постанові порушення ОСОБА_1 є триваючими.
Відповідно до ч. 4 ст.  229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судовим розглядом встановлено, що з 08.11.2021 по 10.11.2021 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області було проведено документальну перевірку правильності використання КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука страхових коштів Фонду соціального страхування України за період з 01.07.2019 року по 30.09.2021 року, за результатами якої складено акт № 158 від 10.11.2021.
В акті перевірки зазначено про порушення:
1) п.1 ч.2 ст.15, ч.3 ст.30 Закону України № 1105-XIV, п.1.2, п.2.2. Постанови №13 - при наданні матеріального забезпечення порушено порядок використання коштів Фонду: медичному працівнику, який тимчасово втратив працездатність внаслідок лабораторно підтвердженого інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, і щодо якого наявне повідомлення про нещасний випадок /гостре професійне захворювання (отруєння), призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності без розслідування та з`ясування обставин, за яких стався нещасний випадок (без встановлення того, що гостре професійне захворювання (отруєння) не пов`язане з виробництвом, відсутній акт за формою Н-1/НП: 10.12.2020: ЛН АЛД 221069 від 27.10.2020 ОСОБА_2 (поворотна), 10.12.2020: ЛН АЛД 200238 ВІД 14.11.2020 ОСОБА_2 (поворотна), 23.06.2021: ЛН АЛА 792520 від 13.04.2021 ОСОБА_3 , 23.06.2021: ЛН АЛА 792576 від 14.04.2021 ОСОБА_3 ,04.06.2021: ЛН АЛА 791561 від 31.03.2021 ОСОБА_4 , 12.03.2021: ЛН АЛД 305784 від 21.12.2020 ОСОБА_5 , 04.06.2021: ЛН АЛА 791643 від 02.04.2021 ОСОБА_6 , 12.03.2021: ЛН АЛД 305902 ВІД 29.12.2020 ОСОБА_7 , 26.04.2021: ЛН АЛД 301799 від 19.01.2021 ОСОБА_7 , 10.12.2020: ЛН АЛД 220441 від 05.11.2020 ОСОБА_8 (поворотна), 28.01.2021: ЛН АЛД 200577 від 20.11.2020 ОСОБА_8 , 31.12.2020: ЛН АЛД 200553 від 14.11.2020 ОСОБА_9 , 31.12.2020: ЛН АЛД 228180 від 03.12.2020 ОСОБА_9 , 12.03.2021: ЛН АЛД 262737 від 28.12.2020 ОСОБА_10 , 23.07.2021: ЛН АЛА 792874 від 27.04.2021 ОСОБА_11 , 11.08.2021: ЛН АЛА 912377 від 12.05.2021 ОСОБА_11 ;
2) п.1 ч.2 ст.15, абз.1 ч.2 ст.22, ч.3 ст.30, ч.1 ст.31 Закону України № 1105-XIV, п.1.2, п.2.2. Постанови №13 - при наданні матеріального забезпечення порушено порядок використання коштів Фонду: медичному працівнику, який тимчасово втратив працездатність внаслідок лабораторно підтвердженого інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, і щодо якого наявне повідомлення про нещасний випадок /гостре професійне захворювання (отруєння), призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності без розслідування та з`ясування обставин, за яких стався нещасний випадок (без встановлення того, що гостре професійне захворювання (отруєння) не пов`язане з виробництвом, відсутній акт за формою Н-1/НП; листок непрацездатності АДЯ 414323 від 22.09.2020, який засвідчує початок нового страхового випадку (загальне захворювання), виданий як продовження листка непрацездатності АДЯ 414257 від 16.09.2020, який засвідчує страховий випадок з приводу самоізоляції; призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання за рахунок коштів Фонду починаючи не з шостого дня непрацездатності: 10.12.2020: ЛН АДЯ 414323 від 22.09.2020 ОСОБА_12 (поворотна);
3) п.1 ч.2 ст.15, абз.2 ч.1 ст.30, ч.3 ст.30, ч.2 ст.33 Закону України № 1105-XIV, абз.1 п.3; п.32 Постанови №1266, п.1.2, п.2.2. Постанови №13 - при наданні матеріального забезпечення порушено порядок використання коштів Фонду: медичному працівнику, який тимчасово втратив працездатність внаслідок лабораторно підтвердженого інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, і щодо якого наявне повідомлення про нещасний випадок /гостре професійне захворювання (отруєння), призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності без розслідування та з`ясування обставин, за яких стався нещасний випадок (без встановлення того, що гостре професійне захворювання (отруєння) не пов`язане з виробництвом, відсутній акт за формою Н-1/НП; невірно обчислена середньоденна заробітна плата: (не з нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок); не здійснено контроль за правильним нарахуванням матеріального забезпечення: 23.02.2021: ЛН АЛД 304358 від 11.12.2020 ОСОБА_13 , 23.02.2021: ЛН АЛД 305885 від 28.12.2020 ОСОБА_13 ;
4) п.1 ч.2 ст.15, ч.1 ст.26, ч.3 ст.30 Закону України № 1105-XIV, п.1.2, п.2.2 Постанови №13- при наданні матеріального забезпечення порушено порядок використання коштів Фонду: призначена та виплачена допомога по вагітності і пологах не в розмірі 100% середньої заробітної плати: 02.10.2020: ЛН АДЯ 327838 від 21.09.2020 ОСОБА_14 , 31.12.2020: ЛН АЛД 217905 від 20.11.2020 ОСОБА_14 ;
5) п.1 ч.2 ст.15, абз.2 ч.1 ст.30, ч.3 ст.30, ч.2 ст.33 Закону України № 1105-XIV, абз.1 п.3, п.32, абз.1 п.30 Постанови №1266, п.1.2, п.2.2 Постанови №13 - при наданні матеріального забезпечення порушено порядок використання коштів Фонду: невірно обчислена середньоденна заробітна плата за сумісництвом: не з нарахованої за розрахунковий період заробітної плати за сумісництвом, на яку нарахований єдиний внесок, не здійснено контроль за правильним нарахуванням матеріального забезпечення: 10.12.2020: ЛН АДЯ 329630 від 30.10.2020 ОСОБА_15 ).
10.11.2021 року відповідачем складено протокол №88 у справі про адміністративне правопорушення відносно головного бухгалтера КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука ОСОБА_1 .
В протоколі зазначено про виявлення порушень порядку використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування з грудня 2020 року по листопад 2021 року (10.12.2020, 31.12.2020, 28.01.2021, 23.02.2021, 12.03.2021, 26.04.2021, 04.06.2021, 23.06.2021, 23.07.2021, 11.08.2021), а саме коли страхувальником при наданні матеріального забезпечення порушено порядок використання коштів Фонду: медичному працівнику, який тимчасово втратив працездатність внаслідок лабораторно підтвердженого інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, і щодо якого наявне повідомлення про нещасний випадок/гостре професійне захворювання (отруєння), призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності без розслідування та з`ясування обставин, за яких стався нещасний випадок (без встановлення того, що гостре професійне захворювання (отруєння) не пов`язане з виробництвом; відсутній акт за формою Н-1/НП); листок непрацездатності АДЯ 414323 від 22.09.2020, який засвідчує початок нового страхового випадку (загальне захворювання), виданий як продовження листка непрацездатності АДЯ 414257 від 16.09.2020, який засвідчує страховий випадок з приводу самоізоляції; призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання за рахунок коштів Фонду починаючи не з шостого дня непрацездатності; невірно обчислена середньоденна заробітна плата: (не з нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок); невірно обчислена середньоденна заробітна плата за сумісництвом: не з нарахованої за розрахунковий період заробітної плати за сумісництвом, на яку нарахований єдиний внесок, не здійснено контроль за правильним нарахуванням матеріального забезпечення.
На момент перевірки порушення не усунені, що є порушенням: пункту 1 частини 2 статті 15, абзацу 1 частини 2 статті 22, частини 1 та 3 статті 30, частини 1 статті 31, частини 2 статті 33, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІУ в редакції Закону України від 28.12.2014 №77-УІІІ зі змінами і доповненнями; абзацу 1 пункту 3, абзацу 1 пункту 30, пункту 32 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 №1266 зі змінами та доповненнями; пункту 1.2, пункту 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №13, що передбачає відповідальність згідно зі ст. 165-4, ч. 1 ст. 165-5, ст. 188-23 КУпАП.
19.11.2021 відповідачем винесено постанову № 431 про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-5 КпАП  та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності при наданні матеріального забезпечення, а саме порушення порядку використання коштів Фонду за період з грудня 2020 року по листопад 2021 року медичному працівнику, який тимчасово втратив працездатність внаслідок лабораторно підтвердженого інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, і щодо якого наявне повідомлення про нещасний випадок/гостре професійне захворювання (отруєння), призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності без розслідування та з`ясування обставин, за яких стався нещасний випадок (без встановлення того, що гостре професійне захворювання (отруєння) не пов`язане з виробництвом; відсутній акт за формою Н-1/НП); листок непрацездатності АДЯ 414323 від 22.09.2020, який засвідчує початок нового страхового випадку (загальне захворювання), виданий як продовження листка непрацездатності АДЯ 414257 від 16.09.2020, який засвідчує страховий випадок з приводу самоізоляції; призначена та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання за рахунок коштів Фонду починаючи не з шостого дня непрацездатності; невірно обчислена середньоденна заробітна плата: (не з нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок); невірно обчислена середньоденна заробітна плата за сумісництвом: не з нарахованої за розрахунковий період заробітної плати за сумісництвом, на яку нарахований єдиний внесок, не здійснено контроль за правильним нарахуванням матеріального забезпечення. Сума неправомірних витрат складає 76361,65 грн.
Не погодившись з постановою відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на позивача було накладено стягнення з порушенням положень ст.38 КУпАП пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначені правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачений обов`язок роботодавця, зокрема, надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.
Частиною 1 статті 19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», регламентовано, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.
Згідно п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків - тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.
Відповідно до ч.1 ст.165-5 КУпАП порушення посадовими особами підприємств, установ, організацій, фізичними особами, які використовують найману працю, порядку використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування, несвоєчасне або неповне їх повернення, несвоєчасне подання або неподання встановленої звітності, подання недостовірної звітності щодо використання страхових коштів, тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»  рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.
Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.
Згідно з п. 7 ч.1 ст. 9 Закону  України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»   завданням Фонду та його робочих органів є здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.
Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань, у тому числі, здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах бюджету Фонду, затвердженого Кабінетом Міністрів України, управління майном; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи (частина друга статті 9 Закону № 1105-XIV).
Згідно ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»    Фонд має право, зокрема, перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування.
Фонд зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів; вживати заходів щодо раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду; контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування; стягувати надміру виплачені кошти з юридичних і фізичних осіб у встановленому законом порядку.
Судовим розглядом встановлено, що КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука було надано та оплачено застрахованим особам матеріальне забезпечення у зв`язку із настанням страхового випадку - тимчасової втрати працездатності через захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19 (загальне захворювання -1).
Листки непрацездатності, які були надані працівниками до розгляду комісії з соціального страхування КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука на вирішення питання про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності оформлені у відповідності до вимог наказу МОЗ України №455 від 13.11.2001 «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян».
КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука повідомляло Фонд соціального страхування України про наявність випадків захворювання медичних працівників на COVID-19 в порядку, передбаченому постановою КМУ від 17.04.2019 року №337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві».
У всіх випадках, які були предметом перевірки Фонду, роботодавець отримав від працівників листки непрацездатності у зв`язку з «загальним захворюванням». Підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, передбачені ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відсутні.
Будь-яких зауважень, уточнень чи відмови від призначення допомоги від органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України не надходило.
Зі змісту ч.2 ст.283 КУпАП вбачається, що постанова про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.
Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
З огляду на необхідність дотримання таких засад, суд звертає увагу, що виклад діянь, що ставляться у провину особі має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.
Разом з тим, у постанові про накладення адміністративного стягнення №431 від 19.11.2021 року не зазначено час вчинення та конкретні обставини порушень, допущених ОСОБА_1 , за які на нього накладено адміністративне стягнення.
Крім того ні з протоколу, ні з постанови не вбачається які саме кошти (конкретні суми) не мали права отримувати певні особи (медичні працівники).
Відповідач не подав суду докази на спростування позиції позивача, що листки непрацездатності, які були надані працівниками до розгляду комісії з соціального страхування КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» м. Кременчука на вирішення питання про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності оформлені у відповідності до вимог наказу МОЗ України №455 від 13.11.2001 «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян».
Згідно з направленням №154 від 05.11.2021 року перевірка дотримання законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування проводилася за період з 01.07.2019 року по 30.09.2021 року. Відповідно в складеному за результатами перевірки акті №158 від 10.11.2021 року були наведені відомості про допущені порушення, останнє з яких - 11.08.2021 року. В протоколі про адміністративне правопорушення №88 від 10.11.2021 року зазначено, що порушення вчинені 10.12.2020, 31.12.2020, 28.01.2021, 23.02.2021, 12.03.2021, 26.04.2021, 04.06.2021, 23.06.2021, 23.07.2021, 11.08.2021. В той час як в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення №431 від 19.11.2021 року вказано, що порушення були допущені в період з грудня 2020 року по листопад 2021 року, тобто ОСОБА_1 була притягнута до відповідальності за порушення, час вчинення яких виходить за межі періоду, в якому проводилася перевірка дотримання законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
За таких обставин, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оскаржувана постанова є неконкретизованою щодо обставин вчинення правопорушення, зокрема, місця, часу, складеної документації із зазначенням назви, дати, номера, руху, конкретних осіб, на користь яких проведено неправомірні витрати та підстави не виплачувати їм кошти (відсутність страхового випадку, порушення в оформленні конкретно визначених листків непрацездатності, ким допущені та за яких обставин, тощо).
З огляду на відсутність підстав для відмови у наданні працівникам позивача на підставі пред`явлених належно оформлених листків непрацездатності із зазначенням причини непрацездатності "захворювання загальне" допомоги по тимчасовій непрацездатності, які визначені статтею 23 Закону № 1105-XIV, суд доходить висновку про правомірне отримання працівниками підприємства допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду, що жодним чином не порушує порядок використання коштів Фонду, а також не наносить будь-яких втрат державному бюджету.
З огляду на вищевикладене, доводи відповідача про те, що позивачем допущено порушення вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та неправомірно витрачено суму страхових коштів є хибними.
Апелянт, вказуючи на порушення встановлені під час перевірки, зазначає, що позивач надав матеріальне забезпечення коштами Фонду по листках непрацездатності, без наявності акту розслідування професійного захворювання за встановленою формою, з даного приводу суд зазначає наступне.
Закон № 1105-XIV визначає, як підстави для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності - виданий у встановленому порядку листок непрацездатності (статті 31), так і підстави страхових виплат - акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами (стаття 36).
З вищевикладеного слідує, що Законом № 1105-XIV визначено підстави за яких здійснюється виплата по тимчасовій непрацездатності та страхові виплати.
У свою чергу статтею 23 Закону № 1105-XIV визначено підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:
1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею кримінального правопорушення;
2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;
3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;
4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;
5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;
6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.
В даному випадку, жодна з нормативно визначених підстав не мала місця у правовідносинах сторін.
Стосовно доводів апелянта, що виплати проведено за відсутності акта за формою Н-1/НП, суд зазначає, що виплати по тимчасовій непрацездатності здійснено на підставі листків непрацездатності.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.16 Закону № 1105-XIV застраховані особа мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.
Отже, застрахований пацієнт має державні гарантії реалізації своїх прав, зокрема, на відповідне матеріальне забезпечення, а тому позбавлення пацієнта - застрахованої особи права на таке матеріальне забезпечення, є порушенням принципів соціального страхування, встановлених Законом № 1105-XIV.
Щодо доводів апелянта про те, що зазначені в оскаржуваній постанові порушення ОСОБА_1 є триваючими, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Отже визначення строку притягнення до адміністративної відповідальності залежить від виду правопорушення, а саме чи є воно триваючим.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Отже, у зв`язку з тим, що згідно з вимогами  Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності за листком непрацездатності носить одноразовий характер, а отже порушення порядку такої виплати не є триваючим правопорушенням.
З огляду на те, що правопорушення, вчинене позивачем, не носить характер триваючого, та на час винесення спірної постанови відповідача закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч. 1 ст. 38 КУпАП, відповідачем протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.
Таким чином, зважаючи на те, що постанова № 431 від 19.11.2021 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки незазначеними були обставини, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена статтею 165-5 цього Кодексу, а також відповідачем не було дотримано строків притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 38 КУпАП, колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції про наявність правових підстав для її скасування та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 286, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 31.01.2022 по справі № 537/6156/21  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов