П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/6935/22	
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року по справі за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі ГУ) звернулось до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП) про стягнення з відповідача до Державного бюджету України адміністративно-господарських санкцій у вигляді штрафу у загальному розмірі 68000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами здійснення перевірки ГУ встановлено, що рішення №426 від 20.10.2021 року  та №427 від 20.10.2021 року ФОП виконано частково, що не може бути визнано резулятивним. Так, відповідачем товар був знятий з реалізації, але яким чином була усунута формальна невідповідність суб`єктом господарювання информації не надано, що свідчить про невиконання рішення суб`єкта владних повноважень.
З огляду на зазначене, 30.12.2021 року на підставі п.3 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ГУ були винесені постанови №97 та №98 про накладення штрафних санкцій, на підставі яких до ФОП за невиконання або неповне виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності (а саме рішень №426 та №427 від 20.10.2021 року) застосовано за кожне правопорушення штрафи у розмірі 2 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000,00 грн.
Відповідачем у встановлені законодавством строки суми штрафів, визначених постановами  №97 та №98 від 30.12.2021 року сплачено не було, з огляду на що позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач з 06.02.2020 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що внесено відповідний запис №25560000000159731.
04.10.2021 року відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» ГУ було винесено наказ №2778 про проведення з 06.10.2021 року по 11.10.2021 року планової перевірки характеристик електричного та електронного обладнання, в т.ч. низьковольтного; електричних ламп та світильників.
На проведення перевірки видано направлення на її проведення №2512 від 04.10.2021 року.
За результатами перевірки ФОП, посадовими особами ГУ складено акт перевірки характеристик продукції від 11.10.2021 року №2835. За змістом акту з боку відповідача встановлені наступні порушення:
-  на продукції (фен PROBaBylisscoco, made in P.R.C., PRO-3965, ш/к:6974592239657; 220-240V, 110V 50-60Hz, 5000W) а саме: на електрообладнанні, табличці з технічними даними, відсутній знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація про найменування та контакту поштову адресу виробника та імпортера, не супроводжується інструкцією та інформацією, які складені згідно вимогами закону про порядок застосування мов, що є порушенням п.п.13,17, 18, 2 25, 26, 32, 44, 45, 46 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1077 від 16.12.2015 року; п.п.8, 12, 13, 19, 20, 21, 41, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1067;
- на продукції (машинка для стрижки htc, Hair Trimmer, мод. АТ-209, ш\к: 6971864101391220-240V, 110V 50-60Hz, 3W, msde in P.R.C.) а саме: на електрообладнанні, табличці з технічними даними, відсутній знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація про найменування та контакту поштову адресу виробника та імпортера, не супроводжується інструкцією та інформацією, які складені згідно вимогами закону про порядок застосування мов, що є порушенням п.п.13,17, 18, 2 25, 26, 32, 44, 45, 46 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1077 від 16.12.2015 року; п.п.8, 12, 13, 19, 20, 21, 41, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1067.
20.10.2021 року  посадовими особами позивача були винесені рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №426 та №427, якими відповідачу обмежено право надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності. Також, зазначеними рішеннями відповідачу до 08.12.2021 року встановлено строк для повідомлення (у разі необхідності надання документів та копій) до ГУ, що підтверджують виконання рішення органу ринкового нагляду.
Судом також встановлено, що у період з 16.12.2021 року по 22.12.2021 року, на підставі наказу ГУ від 14.12.2021 року №3874 та направлення на проведення перевірки від 14.12.2021 року №3546, позивачем здійснено позапланову (повторну) перевірку відповідача щодо стану виконання ним рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.
Відомостей щодо присутності відповідача під час проведення зазначеної перевірки, матеріали справи не містять.
За результатами вищезазначеної перевірки ГУ складено акт від 21.12.2021 року №61, у висновках якого зазначено наступне:
- рішення №427 від 20.10.2021 року ФОП виконано частково, однак не може бути визнаним резулятивним. Так, за результатами перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності продукції, встановлено що фен PROBaBylisscoco, made in P.R.C., PRO-3965, ш/к:6974592239657; 220-240V, 110V 50-60Hz, 5000W знято з реалізації, але яким чином була усунута формальна невідповідність суб`єктом господарювання не надано, що свідчить про не виконання рішення;
- рішення №428 від 20.10.2021 року ФОП виконано частково, однак не може бути визнаним резулятивним. Так, за результатами перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності продукції, встановлено що машинка для стрижки htc, Hair Trimmer, мод. АТ-209, ш\к: 6971864101391220-240V, 110V 50-60Hz, 3W, msde in P.R.C. знята з реалізації, але яким чином була усунута формальна невідповідність суб`єктом господарювання не надано, що свідчить про не виконання рішення (а.с.23-24).
Також судом встановлено, що 22.12.2021 року ГУ складено протокол №47 про виявленні порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», який направлявся на адресу відповідача засобами поштового зв`язку (а.с.28).
30.12.2021 року, на підставі п.3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ГУ були винесені постанови №97 та №98 про накладення штрафних санкцій, якою до ФОП за невиконання або неповне виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності (рішень №426 та №427 від 20.10.2021 року) та застосовано за кожне правопорушення штраф у розмірі 2 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у загальній сумі 68000,00 грн..
Відповідачем у встановлені законодавством строки суми штрафів, визначених постановами  №97 та №98 від 30.12.2021 року сплачено не було, з огляду на що позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у рішеннях про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 20.10.2021 року №426 та №427 всупереч нормам чинного законодавства не було сформовано чітко та не конкретизовано перелік обмежувальних (корегувальних) заходів, які слід вжити відповідачу додатково для усунення недоліків продукції, та які позивач би врахував в якості усунення порушень визначених відповідачу.
При цьому суд акцентував увагу, що переважна більшість порушень, яка була встановлена позивачем у первісному акті від 11.10.2021 року №2835, стосується порушень Технічних регламентів саме виробником продукції чи імпортером.
Водночас, на думку суду, відповідачем, як розповсюджувачем товару, було вжито всіх залежних від нього заходів щодо усунення виявлених порушень у межах наданих повноважень та обов`язків, встановлених ст.8 Закону №2735, зокрема знято товар з реалізації, чого не заперечується позивачем.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі Закон) законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону,  Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.
Відповідно до абз. 8 статті 1 Закону державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Згідно ч.ч. 1, 2 статті 10 вказаного Закону ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності.
Відповідно до статті 22 Закону заходами ринкового нагляду є:
1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування);
2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають:
а) обмеження надання продукції на ринку;
б) заборону надання продукції на ринку;
в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції;
3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Відповідно до вимог ч.1 ст.29 Закону у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Відповідно до вимог ч.3 ст.29 Закону орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність не супроводжує продукцію, якщо її складення чи супроводження нею продукції передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначених у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.
У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.
Згідно статті 30 Закону обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом:
1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону);
2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону);
3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.
Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).
Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Згідно статті 33 Закону обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.
Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті:
1) за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень митних органів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону;
2) за результатами моніторингу результативності запровадженої заборони надання продукції на ринку, здійсненого відповідно до частини десятої статті 34 цього Закону;
3) на підставі повідомлень про продукцію, що становить ризик, наданих суб`єктами господарювання відповідно до вимог відповідних технічних регламентів;
4) на підставі повідомлень про продукцію, що не відповідає загальній вимозі щодо безпечності продукції, наданих суб`єктами господарювання відповідно до Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" .
У рішенні органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання зазначаються:
1) обґрунтування підстав прийняття такого рішення;
2)  конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи;
3) потреба у вжитті відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів щодо всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій;
4) строк виконання рішення;
5) способи, порядок і строки оскарження суб`єктом господарювання цього рішення;
6) строк повідомлення відповідним суб`єктом господарювання органу ринкового нагляду про виконання рішення.
До прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів орган ринкового нагляду надає (надсилає) суб`єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення, проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам.
Суб`єкт господарювання, якого стосується проект рішення, має право надати (надіслати) органу ринкового нагляду свої пояснення, заперечення та/або інформацію до проекту такого рішення протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту. Цей строк може бути продовжено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням відповідного суб`єкта господарювання.
До своїх пояснень, заперечень та/або інформації суб`єкт господарювання може додавати документи чи їх копії, що обґрунтовують його позицію та підтверджують наведені ним дані.
Надання, несвоєчасне надання чи ненадання пояснень, заперечень та/або інформації до проекту рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не позбавляє суб`єкта господарювання, якого стосується рішення, права оскаржити таке рішення.
З аналізу наведеного вбачається, що приймаючи рішення про вжиття обмежувальних заходів, контролюючий орган повинен зазначити, які саме конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов`язані з ними дії має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи.
Як вбачається з актів ГУ від 11.10.2021 року №2835 та від 21.12.2021 року №61 відповідачем були порушенні п.13, 17, 18, 24, 25, 26, 32, 44, 45, 46 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ №1077 від 16.12.2015 року, та п.п.8, 12, 18, 19, 20, 21, 41, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16 грудня 2015 року №1067.
Так,  на продукції (фен PROBaBylisscoco, made in P.R.C., PRO-3965, ш/к:6974592239657; 220-240V, 110V 50-60Hz, 5000W) а саме: на електрообладнанні, табличці з технічними даними, відсутній знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація про найменування та контакту поштову адресу виробника та імпортера, не супроводжується інструкцією та інформацією, які складені згідно вимогами закону про порядок застосування мов, що є порушенням п.п.13,17, 18, 2 25, 26, 32, 44, 45, 46 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ №1077 від 16.12.2015 року; п.п.8, 12, 13, 19, 20, 21, 41, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16 грудня 2015 року №1067.
Також встановлено, що на продукції (машинка для стрижки htc, Hair Trimmer, мод. АТ-209, ш\к: 6971864101391220-240V, 110V 50-60Hz, 3W, msde in P.R.C.) а саме: на електрообладнанні, табличці з технічними даними, відсутній знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація про найменування та контакту поштову адресу виробника та імпортера, не супроводжується інструкцією та інформацією, які складені згідно вимогами закону про порядок застосування мов, що є порушенням п.п.13,17, 18, 2 25, 26, 32, 44, 45, 46 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ №1077 від 16.12.2015; п.п.8, 12, 13, 19, 20, 21, 41, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16 грудня 2015 № 1067.
При цьому, в рішеннях від 20.10.2021 року  посадовими особами позивача було зазначено про встановлення обмежувального корегувального заходу - усунення формальної невідповідності.
Позивачем також в рішеннях було надано вказівку відповідачу – спільно з розповсюджувачами вжити заходи щодо усунення формальної невідповідності партії продукції.
Разом з тим, колегія суддів не вважає вказані вказівки належними, чіткими та такими, що не містять простору для множинного тлумачення та розуміння відповідачем, що, в свою чергу, унеможливлює притягнення його до відповідальності за не виконання вищевказаних таких вказівок. 
Суд зазначає про обґрунтованість висновків суду першої інстанції з приводу того, що позивачем у рішеннях про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 20.10.2021 року №426 та №427 всупереч нормам чинного законодавства не було сформовано чітко та не конкретизовано перелік обмежувальних (корегувальних) заходів, які слід вжити відповідачу додатково для усунення недоліків продукції, та які позивач би врахував в якості усунення порушень визначених відповідачу.
Натомість, відповідачем, як розповсюджувачем товару, було вжито залежних від нього заходів щодо усунення виявлених порушень у межах наданих повноважень та обов`язків, встановлених ст.8 Закону, зокрема знято товар з реалізації, чого не заперечується позивачем.
Суд також зауважує, що правовий акт індивідуальної дії  - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.
Наведене узгоджується з висновками, визначеними в постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року, по справі №140/2160/18.
З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 20.10.2021 року №426 та №427 критеріям чіткості та зрозумілості, що притаманні акту індивідуальної дії, що, в свою чергу, породжує їх неоднозначне трактування та впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень, що свідчить про протиправність стягнення штрафних санкцій, визначених за не виконання вказаних рішень.
Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Зазначений принцип на думку суду передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності».
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).  
Колегія суддів зазначає, що відсутність факту чіткого зазначення в рішеннях, які саме заходи відповідач повинен вчинити для усунення формальної невідповідності партії продукції свідчать, що позивач не дотримав обов`язку запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності, що виключає можливість отримання позивачем вигоди від своїх протиправних дій у вигляді сплаченого штрафу.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що предметом даного спору не є питання накладення штрафу та правомірність прийняття постанов про це, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані постанови не було отримано відповідачем (відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання), що свідчить про відсутність у відповідача можливості щодо їх оскарження та заявлення власної правової позиції з вказаного приводу.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягають.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Єщенко О.В.