РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 569/19573/20
Провадження № 22-ц/4815/314/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
               
головуючого судді – Шимківа С.С.,
суддів: –  Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,        
секретар судового засідання – Крижов В.С.,

учасники справи: 
позивач              – ОСОБА_1 , 
відповідач –  ОСОБА_2 ,
–ТОВ "Лейк Ленд Груп",
– ОСОБА_3 ,
– ОСОБА_4 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 – Державний реєстратор Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернацька Оксана Володимирівна,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2 – Приватний нотаріус Рівненського нотаріального округу Камінська Яна Михайлівна, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог 
– ОСОБА_5 , 
– ОСОБА_6 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2022 року (ухвалене у складі судді Харечка С.П.; повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Лейк Ленд Груп", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -1 Державний реєстратор Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернацька Оксана Володимирівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – 2 Приватний нотаріус Рівненського нотаріального округу Камінська Яна Михайлівна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання правочинів недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння,-

       в с т а н о в и в :

26 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Лейк Ленд Груп", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -1 Державний реєстратор Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернацька Оксана Володимирівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – 2 Приватний нотаріус Рівненського нотаріального округу Камінська Яна Михайлівна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання правочинів недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що йому на праві спільної часткової власності належить 2/4 частини квартири АДРЕСА_1 , а саме: 1/4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 01 вересня 2003 року та 1/4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 квітня 2019 року, посвідченого Першою Рівненською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер №5-104, та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Співвласниками квартири АДРЕСА_1 також є: його матір - ОСОБА_5 , якій на праві спільної часткової власності належить 1/4 чистини квартири, на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 01 вересня 2003 року, та брат - ОСОБА_6 , якому належить 1/4 частини на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 01 вересня 2003 року.
Зазначає що, земельна ділянка, площею 473 кв.м. на АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 перебуває у спільній сумісній власності для обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, що підтверджується відповідним листом Управління земельних відносин від 25.11.2019 року №01-11/1137. 
Відповідно до повідомлення Управління державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 03.07.2018 року № 01-18/374 на даній земельній ділянці розміщено житловий будинок та господарські будівлі, які відповідають технічній та землевпорядній документації від 2005 року. 
Доступ до господарської будівлі - літньої кухні, яка розташована біля квартири АДРЕСА_1 є обмеженим, оскільки ОСОБА_6 було самовільно змінено замки на дверях, зайнято господарську будівлю та він на свій розсуд користується належною всім співвласникам господарською будівлею, чим порушує їх права та позбавляє можливості користуватися та використовувати вказану господарську будівлю за призначенням. 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що особа яка немає жодного відношення до будинковолодіння, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 без відома та погодження з іншими співвласниками, зареєструвала за собою право власності на господарську будівлю - літню кухню, без будь-яких правовстановлюючих документів, як окремий нерухомий об`єкт квартиру АДРЕСА_5 . Після чого, внесла його до статутного капіталу ТОВ "Лейк Ленд Груп", яке в свою чергу 13 березня 2020 року передало у власність дане нерухоме майно ОСОБА_3 .
Ні про факт внесення цього майна до статутного фонду, ні про факт відчуження третім особам, жодному зі співвласників квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 не було відомо.
ОСОБА_2 , не набувши право власності на квартиру в порядку, передбаченому законом, вчинила правочин у виді акту приймання-передачі спірної квартири до статутного капіталу ТОВ "Лейк Ленд Груп", учасником якого вона є. Вказаний акт приймання-передачі майна до статутного капіталу став підставою для проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ "Лейк Ленд Груп".
В подальшому відповідач ТОВ "Лейк Ленд Груп" вчинив правочин у ваді акту приймання-передачі квартири АДРЕСА_5 із статутного капіталу ТОВ "Лейк Ленд Груп" одному із учасників ОСОБА_3 . Вказаний акт приймання-передачі майна із статутного капіталу став підставою для проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 , який також підлягає визнанню недійсним, як такий, що був вчинений без дотримання вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України та суперечить вимогам ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України.
24 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_3 здійснив відчуження квартири АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.09.2020 року, який також підлягає визнанню недійсним, як такий, що був вчинений без дотримання вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України та суперечить вимогам ст. ст. 655,656,658 ЦК України, оскільки відповідач ОСОБА_3 - продавець квартири не набув право власності на таку у встановлений законом спосіб та відповідно не мав право розпорядження спірною квартирою. 
Позивач вказав, що він не є стороною оспорюваних ним правочинів, однак, зазначені вище правочини, вчинені відповідачами, порушують його права та законні інтереси та інших співвласників квартири АДРЕСА_1 , а відтак його вимоги про визнання таких правочинів недійсними є законними та обґрунтованими.
Також зазначає, що підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію прийняте державним реєстратором про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартирою АДРЕСА_5 , оскільки правочин з набуття товариством права власності на вказану квартиру є недійсним, а такі вимоги позивача є похідними від вимог щодо визнання правочинів недійсними та направлені на захист прав та інтересів.
Просив суд:
визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прийняте державним реєстратором Чернецькою О.В. Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1867884756246, номер запису про право власності 32308893) за ОСОБА_2 ;
визнати недійсним акт приймання-передачі майна від ОСОБА_2 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лейк Ленд Груп" № 809-810 від 02.03.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_2 передала на баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Лейк Ленд Груп" до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лейк Ленд Груп" квартиру АДРЕСА_5 , та скасувати рішення (індексний номер № 51547916 від 11.03.2020 року) про державну реєстрацію прийняте державним реєстратором Чернецькою Оксаною Володимирівною Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Лейк Ленд Груп" (код ЄДРПОУ 42714406, зареєстроване за адресою: 33000, Рівненська область, м. Рівне, вул. Возесенська, 2);
визнати недійсним акт приймання-передачі майна акту приймання-передачі майна від ТОВ "Лейк Ленд Груп" та ОСОБА_3 № 850-851 від 12.03.2020 року та скасувати рішення (індексний номер № 51658478 від 17.03.2020 року) про державну реєстрацію прийняте державним реєстратором Чернецькою Оксаною Володимирівною Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 за
 ОСОБА_3 ;
визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та посвідчений 24 вересня 2020 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Камінською Яною Михайлівною за реєстровим №1244 та скасувати здійснену державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_5 ;
витребувати у ОСОБА_4 на користь співвласників квартири АДРЕСА_1 - будівлю літньої кухні (квартиру АДРЕСА_7 ), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2022 року в задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Лейк Ленд Груп", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -1 Державний реєстратор Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернацька Оксана Володимирівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – 2 Приватний нотаріус Рівненського нотаріального округу Камінська Яна Михайлівна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання правочинів недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними та необґрунтованими.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги повідомлення Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради від 27.07.2022 року № 448-12, з якого вбачається, що управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради не приймався наказ № 488 від 01.09.2003 року щодо передачі житла у приватну власність натомість є наказ від 01.09.2003 року за № 488/01 в якому відсутні відомості щодо безоплатної передачі у приватну власність квартири АДРЕСА_5 на ім`я ОСОБА_2 .
Тому підстав, як вказує суд першої інстанції, для оскарження наказу №488, серія та номер б/н, виданий 01.09.2003 року немає бо такого наказу не існує.
Ним надано до суду докази відсутності в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю документів, які надають право на виконання будівельних робіт з будівництва квартири АДРЕСА_5 ; рішення про відведення земельної ділянки на будівництво вищевказаної квартири Рівненською міською радою не приймалося та не видавався наказ Управлінням містобудування та архітектури щодо присвоєння будь-якому об`єкту нерухомого майна адреси - АДРЕСА_6 .
Більше того, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в матеріалах реєстраційної справи № 1867884756246 відсутній документ, що став підставою для реєстрації права власності на господарську будівлю, а саме - свідоцтво про право власності на житло, виданого згідно наказу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 01.09.2003 року №488.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області про витребування доказів та надання документів, що стали підставою для виготовлення технічної документації також виконано не було.
Аналіз норм права Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дозволяє прийти до висновку, що реєстраційні дії мають вчинятися державним реєстратором у відповідності до вимог Закону та на підставі документів, які містять об`єктивні та достовірні дані.
Вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.07.2019 року з індексним номером: 47686923, відповідного до якого за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 , прийняте державним реєстратором Чернецькою О.В. на підставі заяви, поданої ОСОБА_2 , в порушення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та на підставі недостовірної інформації, здійснюючі перешкоди іншим власникам в доступі до приміщення загального користування (літню кухню), у зв`язку з чим вказане рішення є протиправним та належить до скасування, однак дані обставини суд першої інстанції не були враховані.
Додає, що в розумінні національного законодавства акт приймання-передачі майна до складу статутного фонду є правочином, який в свою чергу підтверджує волевиявлення сторін, а також має юридичні наслідки - факт набуття та припинення права власності на нерухоме майно.
Отже, двосторонній акт у даних правовідносинах свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін даного двостороннього правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків, а тому оскарження правочину, оформленого актом (у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України), є належним способом захисту цивільних прав та обов`язків в розумінні статті 16 Цивільного кодексу України і етапі 20 Господарського кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, що відповідач ОСОБА_2 , не набувши право власності на квартиру в порядку, передбаченому законом, вчинила правочин у виді акту приймання-передачі спірної квартири до статутного капіталу ТОВ "Лейк Ленд Груп", учасником якого вона є, вказаний акт став підставою для проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ "Лейк Ленд Груп".
Вчинений відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ТОВ "Лейк Ленд Груп", в особі директора ОСОБА_7 , двосторонній правочин у вигляді передачі та прийняття до статутного капіталу товариства спірної квартири підлягає визнанню недійсним, як такий, що був вчинений без дотримання вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України та суперечить вимогам ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України.
Зазначає, що він не є стороною оспорюваних ним правочинів, однак, зазначені вище правочини, вчинені відповідачами, порушують його права та законні інтереси як співвлвсника квартири АДРЕСА_1 , а відтак його вимоги щодо визнання таких правочинів недійсними є законними та обґрунтованими.
Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа № 955) до квартири АДРЕСА_3 в житловому будинку позначеному літ "А" відносяться господарські будівлі, а саме: літня кухня позначена на схемі розташування будівель та споруд за літ. "Б" та сарай-навіс позначений - літ. "В". Жодної квартири за АДРЕСА_7 немає і не було.
Про те, що ця господарська будівля знаходилася у володінні власників квартири АДРЕСА_3 ще до 2020 року підтверджується показами свідків, які однак не були враховані судом.
Просить суд скасувати оскражуване рішення та ухвалити нове – про задоволення позову.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 2/4 частини квартири АДРЕСА_1 , а саме: 1/4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 01 вересня 2003 року та 1/4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 квітня 2019 року, посвідченого Першою Рівненською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер №5-104, та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 16-21 том 1).
Співвласниками квартири АДРЕСА_1 також є: ОСОБА_5 , якій на праві спільної часткової власності належить 1/4 чистини квартири, на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 01 вересня 2003 року та ОСОБА_6 , якому належить 1/4 частини на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 01 вересня 2003 року. 
Як пояснили ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у наданих до суду першої інстанції письмових поясненнях в квартирі АДРЕСА_5 , яка збудована в 2005 році з дозволу всіх сусідів проживає сім`я ОСОБА_6 (дружина та двоє малолітніх дітей). На той час позивач був малолітньою дитиною, і згоду на будівництво давали його батьки. Про те, що до вказаної квартири, їм як співвласникам належать будь-які додаткові приміщення – сарай, допоміжні будівлі чують вперше, та вказують, що нічим крім квартири АДРЕСА_3 не користувалися та не володіють (а.с. 134-135, том 1)
Згідно пояснень заслуханих у суді першої інстанції свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 які є сусідами та знайомими сторін квартиру АДРЕСА_5 будував і проживав в ній з 2005 року ОСОБА_6 з сім`єю (дружина та двоє малолітніх дітей). Будувати йому допомагали батьки. Позивач який є братом ОСОБА_13 на той час був неповнолітнім і жодного відношення до квартири АДРЕСА_7 не мав. Стосунки між братами погіршилися після смерті батька.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 09.07.2019 року державним реєстратором Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернацькою Оксаною Володимирівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 47686923, за змістом якого за ОСОБА_2 було зареєстроване право приватної власності на квартиру АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1867884756246).
05.03.2020 року на підставі протоколу серія та номер 7 виданий від 02.02.2020 року, загальні збори засновників ТОВ "ЛЕЙК ЛЕНД ГРУП", акт приймання передавання майна від ОСОБА_2 до ТОВ "Лейк Ленд Груп", серія та номер 809-810, виданий 02.03.2020 року, видавник приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Піддубна Л.П. зареєстровано право власності квартири АДРЕСА_5 за ТОВ "Лейк Ленд Груп" (а.с. 42, том 1).
13.03.2020 року на підставі акту приймання-передавання майна від ТОВ "Лейк-Ленд Груп" та ОСОБА_3 , серія та номер 580-851, виданий 12.03.2020 року, видавник Приватний нотаріус Рівненського міського округу Піддубна Л.П., зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 , за ОСОБА_3 (а.с. 42, том 1).
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 24.09.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Камінською Яною Михайлівною продавець ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 нерухоме майно – квартиру за АДРЕСА_5 .
Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом стверджував, що у спільній сумісній власності мешканців будинку АДРЕСА_2 перебуває господарська будівля – літня кухня, яку ОСОБА_2 неправомірно зареєструвала як окремий нерухомий об`єкт, що пізніше був відчужений ОСОБА_4 та повинен бути витребуваний від нього у володіння власників.
Стаття 321 ЦК України закріплює принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статі 356 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно.
Підставою для реалізації механізму витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності та визнання недійсним правочинів щодо нерухомого майна та відновлення порушених прав власника майна є наявність у позивача правовстановлюючих документів на майно, що свідчать про реальну належність йому цього майна.
Свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 01 вересня 2003 року та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 квітня 2019 року, посвідчене Першою Рівненською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером №5-104 не містять інформації про приналежність до квартири позивача господарських будівель та не підтверджують права власності позивача на спірне нерухоме майно.
Наданий позивачем в якості основного доказу наявності господарської будівлі - приміщення літньої кухні технічний паспорт квартири АДРЕСА_1 , на якому відображено, що до квартири АДРЕСА_3 в житловому будинку позначеному літерою "А" відносяться господарські будівлі, а саме: літня кухня, позначена на схемі розташування будівель та споруд літерою "Б" був виготовлений ФОП ОСОБА_14 26.08.2020 року (а.с. 22, том 1).
29.01.2021 року у технічний паспорт квартири АДРЕСА_1 , що виготовлений ФОП ОСОБА_14 26.08.2020 року останнім внесено зміни та виключено з характеристики квартири та житлового будинку приміщення літньої кухні під літерою "Б" (а.с. 125, том 1).
Позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів факту набуття ним на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 01.09.2003 року, а також Свідоцтві про право на спадщину за законом від 23.04.2019 року у власність господарських будівель, які розташовані за адресою буд. АДРЕСА_2 .
Доводи позивача стосовно того, що земельна ділянка, площею 473 кв. м. на АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 перебуває у спільній сумісній власності для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та на цій земельній ділянці розміщено житловий будинок та господарські будівлі спростовується матеріалами справи.
Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації.
За ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Лист Управління земельних відносин від 25.11.2019 року № 01/11/1137 про підготовку проекту рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на розгляд сесії Рівненської міської ради та повідомлення органів державної влади не є правовстановлюючими документами, які підтверджують право власності на вказану земельну ділянку (а.с. 28, том 1).
ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження свого права спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 473 кв. м. на АДРЕСА_2 . Вказаній земельній ділянці не присвоєно відповідного кадастрового номеру та право на неї не зареєстровано.
Також ОСОБА_1 не надано доказів, що інші два співвласники квартири -  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уповноважували його на звернення до суду з даним позовом.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2022 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 17 березня 2023 року.

Головуючий суддя                                         Шимків С.С.

Судді:                                                                 Гордійчук С.О.

                Ковальчук Н.М.