ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/19/22 Справа № 199/1979/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 грудня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2021 року про закриття провадження у справі стосовно
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2021 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в яких просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що 18 червня 2021 року ним було подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, проте постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року його апеляційну скаргу було повернуто, як таку, що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, і особа, яка її подала, не заявляє клопотання про поновлення цього строку.
Вказав, що дана апеляційна скарга була направлена до суду першої інстанції поштовим листом 18 червня 2021 року, що підтверджується оригіналом поштового конверту з проставленим штемпелем відправлення 18 червня 2021 року, який знаходиться в матеріалах справи, а також копією фіскального чека №000031174 00016 від 18 червня 2021 року, виданого АТ “Укрпошта” під час відправлення апеляційної скарги.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що 12 вересня 2020 року о 19 год 35 хв на проспекті Слобожанському 51, поруч з будинком Торгівлі (електроопора 525, 527) в м.Дніпрі сталася ДТП за участю водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Мерседес Бенс, державний номерний знак НОМЕР_1 , та водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем Тойота Рав-4, державний номерний знак НОМЕР_2 . На місце ДТП була викликана поліція, але екіпаж патрульної поліції прибув на місце ДТП лише о 21 год 28 хв 12 вересня 2020 року.
Вказав, що працівниками поліції було складено схему ДТП, відібрані пояснення від учасників ДТП та свідків. Протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП на учасників ДТП не складався.
Зазначив, що 29 вересня 2020 року працівником поліції було складено протокол серії ДПР18 №126268 стосовно ОСОБА_1 про порушення ним 12 вересня 2020 року п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, але постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року провадження у справі стосовно ОСОБА_1 було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Вказав, що 04 березня 2021 року працівником поліції було складено протокол серії ААБ №132669 стосовно ОСОБА_2 про порушення 12 вересня 2020 року Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Стверджував, що висновки експертів Костенко А.М. від 30 квітня 2021 року та ОСОБА_4 від 14 травня 2021 року не можуть бути визнані належними та допустимими доказами.
Вказав, що експертом ОСОБА_5 у висновку не зазначено дату та час ДТП, не вказано місце ДТП, автомобілі учасників та їх номерні знаки, тобто він складений з численними недоліками та помилками.
Зазначив, що судовим експертом ОСОБА_4 не вказується, які надані йому відеозаписи, чи з камер відеоспостереження чи запис з відео-реєстратора свідка ДТП від 12 вересня 2020 року.
Стверджував, що вивчивши матеріали справи судовий експерт ОСОБА_4 погодився надати позитивний висновок експерта для ОСОБА_1 , але за свою роботу була названа дуже висока ціна в розмірі 15000-20000 грн, з чим не погодився ОСОБА_1 .
Вказав, що експерти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не проводили експертне дослідження за дорученням суду у відповідності до норм КУпАП та не були попереджені судом про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивих висновків, тому вони не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази.
Стверджував, що в матеріалах справи є висновок судового експерта №19/104-9/2/36767 від 16 жовтня 2020 року, в якому зазначено, що дії водія Тойота Рав-4, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП, проте судом першої інстанції не надано йому належної оцінки.
Вказав, що при наявності в матеріалах справи трьох суперечливих висновків судових експертів суд першої інстанції мав роз`яснити йому право заявити клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи у дані й справі.
Суддя апеляційної інстанції, заслухавши захисників Осипова С.О. та Парохненка С.Є., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції було повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 як таку, що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, і особа, яка її подала, не заявляє клопотання про поновлення цього строку, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, вважаю причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення поважними та вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови, розглянути подану апеляційну скаргу по суті.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№132670, 12 вересня 2020 року о 19 год 35 хв, ОСОБА_2 , в районі електроопори № 325-327 по пр. Слобожанському у м. Дніпрі, керував транспортним засобом «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та порушивши вимоги п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, при зміні напрямку руху, при переміщенні зі смуги в смугу, не переконався, що це буде безпечним, чим створив аварійну ситуацію для автомобіля «MERCEDES BENZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який скоїв наїзд на бордюрний камінь та паркан, допустивши перекидання свого транспортного засобу. Внаслідок ДТП транспортний засіб «MERCEDES BENZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.
Відповідно до відеозапису, дослідженого судом першої інстнції, стосовно обставин ДТП автомобіль «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виїздив за межі своєї смуги руху, що спростовує твердження ОСОБА_1 про виїзд вказаного автомобіля на його смугу руху.
Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно до п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється:перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Відповідно до висновку експерта від 19.08.2022 року №СЕ-19/104-22/13933-ІТ, в заданій дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля «MERCEDES BENZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був вести транспортний засіб із швидкістю тієї, що не перевищує встановлених обмежень, тобто рухатися в населеному пункті зі швидкістю 50 км/год. А у разі виникнення небезпеки для руху, яку він об”єктивно спроможний був виявити, водій ОСОБА_1 повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля на смузі, яку він займав, тобто водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4, 12.9 (б), та 12.3; 10.1 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Відповідно до висновку експерта від 19.08.2022 року №СЕ-19/104-22/13933-ІТ, у даному випадку безпека руху визначалася діями водія ОСОБА_2 , які повинні були відповідати вимогам п.п. 10.1 та 10.3 (ч.1) Правил дорожнього руху України, проте встановлена невідповідність дій водія автомобіля «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вимогам п.12.4 та 12.9 (б) ПДР України не знаходилась в причинному зв”язку з настанням події ДТП.
Відповідно до висновку експерта від 19.08.2022 року №СЕ-19/104-22/13933-ІТ, невідповідність дій водія автомобіля «MERCEDES BENZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам п.п.12.4 та 12.9 (б) ПДР України при вкзаному механізмі розвитку ДТП, з технічної точки зору знаходились в причинному зв”язку з настанням події — наїздом на бордюрний камінь та тротуарну огорожу з подальшим перекиданням.
Аналізуючи матеріали справи з урахуванням доводів апеляційної скарги, погоджуюсь з висновками постанови суду першої інстанції щодо недоведеності вини водія ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, погоджуюсь з висновком суду першої інстанції, тому вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2021 року повинна бути залишена без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2021 року — задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2021 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2021 року стосовно ОСОБА_2 , якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП — залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2021 року стосовно ОСОБА_2 , якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя          Н.М. Онушко