ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 лютого 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/14955/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року (суддя Верба І.О.) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1     
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :
                              
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 045750019001 від 04.08.2022 про відмову в призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах, не зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, довідки ПАТ «Дніпровський металургійний завод імені Комінтерну» № 25 від 30.06.2017 про підтвердження пільгового стажу роботи і періоду роботи на Дніпропетровському металургійному заводі імені Комінтерну з 13.11.1990 по 07.04.1993, не зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 14.12.2000 по 31.03.2001 на Державному підприємстві «Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості імені Я.Ю. Осади», не зарахуванні до загального страхового стажу періоду навчання в Дніпропетровському індустріальному технікумі і диплома, виданого Дніпропетровським індустріальним технікумом НТ-1 № НОМЕР_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняти до уваги довідку ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» № 25 від 30.06.2017 про підтвердження пільгового стажу роботи і періоду на Дніпропетровському металургійному заводі імені Комінтерну і включити до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи на Дніпропетровському металургійному заводі імені Комінтерну з 13.11.1990 по 07.04.1993, період роботи з 14.12.2000 по 31.03.2001 на Державному підприємстві «Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості імені Я.Ю. Осади», і зарахувати до загального страхового стажу період навчання в Дніпропетровському індустріальному технікумі з 01.09.1986 по 26.06.1990 і взяти до уваги диплом, виданий Дніпропетровським індустріальним технікумом НТ-1 №    037513, повторно розглянути заяву позивачки від 27.07.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоду 13.11.1990 по 07.04.1993 (перебування у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3-х років) та періоду роботи з 14.12.2000 по 31.03.2001. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.08.2022 № 045750019001 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області: зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період з 13.11.1990 по 07.04.1993 (перебування у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3-х років) та період роботи з 14.12.2000 по 31.03.2001; повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2022 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.  
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 27.07.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою № 11860 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1.
Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області   № 045750019001 від 04.08.2022 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу.
Рішення обґрунтовано тим, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 31 рік 8 місяців 20 днів, в тому числі пільговий стаж по Списку № 1 складає 5 років 5 місяці 11 днів. 
До пільгового стажу не зараховано, зокрема, період перебування ОСОБА_1 з 13.11.1990 по 07.04.1993 у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3-х років, а також період роботи з 14.12.2000 по 31.03.2001 на підприємстві, на якому не проведено атестацію робочих місць.
В цій частині рішення є предметом оскарження в даній адміністративній справі в суді апеляційної інстанції.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм  статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, – після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону).
Відповідно до ч. 3 статті 114 Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, – за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), – за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Згідно з пунктом «а»  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, – за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць – після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 також передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що остання працювала, зокрема: у період з 01.10.1995 кровельником 4 розряду, 01.04.2001 переведена сортувальником-здавальником металу 4 розряду.
Згідно з Довідкою ДП «Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості імені Я.Ю. Осади» від 30.06.2017 № Д/401 за період з 03.07.1995 по 31.03.2001 ОСОБА_1 працювала повний робочий день за професією, посадою травильника 3, 4 розряду експериментально-виробничої ділянки (ЕВД), що передбачені Списком № 1.
Пільговий характер даної роботи відповідачем не оскаржується, натомість відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано період роботи ОСОБА_1 з 14.12.2000 по 31.03.2001, оскільки наявна перерва між атестаціями від 14.12.1995 № 175 та від 19.12.2001 № 234.
Щодо обґрунтованості та правомірності оскаржуваного рішення у вказаній частині, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце якої підлягає атестації відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення такої атестації.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а дійшла правового висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  – «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у справі). Таким чином, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до  ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Вказаний висновок є також застосовним до осіб, які були зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірну відмову УПФУ в зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з  14.12.2000 по 31.03.2001.
Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період перебування останньою у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3-х років 13.11.1990 по 07.04.1993.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов у вказаній частині, послався на правові позиції, викладені в постанова Верховного Суду в справах  № 607/9138/15-а, № 607/6457/17, № 607/5038/16-а, №    607/2233/17, № 607/15077/16-а, №    607/6447/17а.
Натомість суд першої інстанції не надав належної оцінки нормам пенсійного законодавства в розрізі з обставинами даної справи та не перевірив чи є правовідносини у вищенаведених справах подібними до спірних.
Так, особливістю спірних правовідносин в даній адміністративній справі є не зарахування періоду перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, тобто відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тоді як Верховним Судом у вищевказаних справах розглядалися питання щодо не зарахування періоду перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Таким чином, постанови Верховного Суду в справах№ 607/9138/15-а, № 607/6457/17, № 607/5038/16-а, №    607/2233/17, № 607/15077/16-а, №    607/6447/17-а, не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки норми п. «є» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оцінку яким давав суд касаційної інстанції, є відмінними від норм п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Так, відповідно до п. «є» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, – за  списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, – після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, –  за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць –  після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналіз наведених правових норм дає можливість дійти висновку, що одним із основних та обов`язкових критеріїв, які дають право на призначення пільгової пенсії відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є зайнятість працівників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, – за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, повний робочий день, тоді як пункт «є» частини 1 статті 13 Закону визначає право на призначення пенсії на пільгових умовах виключно робітниць текстильного виробництва, зайнятих на верстатах і машинах, та ставить відповідне право в залежність від загального стажу на цій роботі та досягнення особами відповідного віку.
Суд першої інстанції вірно встановив, що за приписами  статті 181 КЗпП України в редакції, чинній на момент незарахованого спірного періоду,  час частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку двох років і додаткової відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років (до шести років – частина друга статті 179) зараховується як в загальний, так і в безперервний стаж роботи і в стаж роботи за спеціальністю.
У редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста  статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Системний аналіз названої норми КЗпПУ та п. «є» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає можливість дійти беззаперечного висновку щодо необхідності зарахування до пільгового стажу робітниць текстильного виробництва, зайнятих на верстатах і машинах, період  частково оплачуваної  відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку двох років і додаткової відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років.
Натомість, за висновком суду апеляційної інстанції, такий період не може бути зарахований до пільгового стажу при призначенні пенсії відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки обов`язковою умовою за вказаною нормою є зайнятість працівників на роботах за Списком № 1 повний робочий день.
Пунктом 2 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, визначено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи  посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Таким чином, перебування особи у відпустці по догляду за дитиною не може розглядатися як зайнятість повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, – за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників.
Отже, спірний період з 13.11.1990 по 07.04.1993 підлягає зарахуванню до загального стажу ОСОБА_1 , але правові підстави для його зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 – відсутні. 
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.
В частині відмови в задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується, судом апеляційної інстанції не перевіряється. 

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 160/14955/22 в частині задоволення  позову ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоду 13.11.1990 по 07.04.1993 (перебування у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3-х років), визнання протиправним та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період з 13.11.1990 по 07.04.1993 (перебування у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3-х років) – скасувати.
У задоволенні позову в цій частині відмовити.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 28 лютого 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 28 лютого 2023 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова