УХВАЛА
 
03 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 462/2720/20
провадження № 61-12679ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду 
від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору та витребування майна з чужого незаконного володіння на користь територіальної громади м. Львова та за  зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання особи добросовісним набувачем, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
14 грудня 2022 року Львівська міська рада, засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року в указаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2022 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, зокрема запропоновано надати належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, а також докази отримання заявником копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції саме 22 листопада 2022 року, та уточнити вимоги прохальної частини (зазначити правильно дату рішення судів попередніх інстанцій).
 
18 січня 2023 року Львівська міська рада надіслала на адресу Верховного Суду  клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішень судів попередніх інстанцій та докази отримання копії постанови апеляційного суду саме 22 листопада 2022 року.
 
Розглядаючи матеріали на усунення недоліків, викладених в ухвалі Верховного Суду від 26 грудня 2022 року, суд приходить до висновку, що заявником усунуто недоліки частково, оскільки прохальна частина клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження викладена некоректно, зокрема Львівська міська рада просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року (повний текст складено 13 жовтня 2022 року) та скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року (повний текст складено 13 жовтня 2022 року), залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, а саме витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Львівської міської територіальної громади квартиру АДРЕСА_1 .
 
Верховний Суд звертає увагу заявника, що у касаційній скарзі прохальна частина містила вимогу «про скасування постанови Львівського апеляційного суду 
від 13.09.2022 року».
 
Прохальна частина клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження серед іншого містить вимогу про скасування постанови Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року (повний текст складено 13 жовтня 2022 року).
 
При цьому до клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заявник додає копію заяви від 08 листопада 2022 року про отримання копії постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року.
 
За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Львівського апеляційного суду у справі № 462/2720/20 ухвалювалась 13 жовтня 2022 року.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
 
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна                   скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього                   Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Таким чином, Верховний Суд констатує, що заявником не в повній мірі виконані вимоги ухвали Верховного Суду від 26 грудня 2022 року в частині уточнення вимог прохальної частини щодо дати оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, тому касаційна скарга Львівської міської ради підлягає поверненню.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору та витребування майна з чужого незаконного володіння на користь територіальної громади м. Львова та за  зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання особи добросовісним набувачем вважати неподаними та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                          В. В. Сердюк