КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
07 грудня 2022 року
 
справа № 758/13293/18
                             
провадження № 22-ц/824/5884/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,
при секретарі: Волошиній А.О.
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Київська міська рада 
третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Захарчук С.С., у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,
 
В С Т А Н О В И В :
 
В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадшини після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначав, що після смерті матері відкрилася спадщина - 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) та земельної ділянки за цією ж адресою.
Посилався на те, що після смерті матері він перебував у важкому стресовому стані, був юридично необізнаний щодо строків подачі заяви про прийняття спадщини, а тому пропустив строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 .
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування своїх вимог посилається на висновок психодіагностичного дослідження  відповідно до якого позивач має психічне захворювання та дійсно перебував у стресовому стані, у зв`язку із чим не був здатний подати заяву про прийняття спадщини. Зазначає, що є сином померлої ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження з нотаріально завіреним перекладом. 
В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що юридична необізнаність не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутності доказів на підтвердження перебування позивача в стресовому стані.
Колегія суддів  погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с. 11).
09.08.18 приватним нотаріусом Войтовським В.С відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним було пропущено строк для прийняття спадщини (а.с.13).
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За приписами статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву по прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
 За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
 Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій. 
Відповідно до статті 81 ЦПК  кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказував на юридичну необізнаність щодо строків на подання заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року, справа № 180/1163/16-ц, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. 
Отже, причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначена в позовній заяві, а саме: необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, -  не може бути визнана поважною.
Також позивач посилався на стресовий станпісля смерті матері як на поважність причин пропуску встановлено строку для прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81  ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Доказів на підтвердження заявлених обставин позивач до суду першої інстанції не надано. 
Доданий до апеляційної скарги висновок психодіагностичного дослідження колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такий висновок подано до суду із порушенням порядку, встановленого ч. 3 ст. 367 ЦПК України, крім того, постановлений після ухвалення рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник позивача повідомила про неможливість спадкоємця звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із перебуванням ОСОБА_2 за кордоном.
Частиною 6 ст. 367 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дана підстава не заявлялась в суді першої інстанції та не була предметом розгляду, а тому в апеляційному суді не приймається.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
Положеннями ч. 1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
 
            Суддя-доповідач  
 
            Судді