ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 січня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/2545/22
Головуючий у першій інстанції – Фетісова Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/229/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:
заявник: Комунальне підприємство ”Прилукитепловодопостачання” 
Прилуцької міської ради
боржник: ОСОБА_1 

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Фетісової Н.В. від 11 жовтня 2022 року, місце постановлення ухвали м.Прилуки, у справі за заявою Комунального підприємства ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати комунальних послуг,

                           В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року Комунальне підприємство ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 17 917,47 грн. В обґрунтування поданої заяви Комунальне підприємство ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради зазначало, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ОСОБА_1 , вона є споживачем комунальних послуг, які надаються КП ”Прилукитепловодопостачання” у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, між КП ”Прилукитепловодопостачання” та ОСОБА_1 було укладено письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Внаслідок порушення  з  боку ОСОБА_1 свого   обов`язку   в   частині   своєчасної та повної оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, як вказувало Комунальне підприємство ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради, за ОСОБА_1 утворилась заборгованість за період з січня 2021 року по 01 вересня 2022 року в розмірі 17 917,47 грн.

Оскаржуваною ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.10.2022 року відмовлено Комунальному підприємству ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати комунальних послуг. Судом роз`яснено заявнику, що відмова у видачі судового наказу, з підстави, передбаченої ч.9 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. 

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради просить скасувати ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.10.2022 року, і направити справу до суду першої інстанції, для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги Комунального підприємства ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 11.10.2022 року є необґрунтованою у зв`язку із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; невідповідністю висновків, викладених у оскаржуваній ухвалі суду, обставинам справи; порушенням норм матеріального та процесуального права, і тому підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції послався на ті обставини, що згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМСУ в Чернігівській області від 11.10.2022 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, судом першої інстанції не враховано, що в будинку АДРЕСА_3 всього 79 квартир. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції зазначено, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження права власності або користування боржником ОСОБА_1 житловим приміщенням, в якому надавались відповідні послуги. Апелянт вказує, що споживач житлово-комунальних послуг не обов`язково повинен бути власником приміщення, в якому такі послуги надаються. Доводи апеляційної скарги зазначають, що боржник не повинен бути обов`язково зареєстрованим саме за адресою надання комунальних послуг. Апелянт стверджує, що укладення договору та відкриття особового рахунку на фізичну особу споживача є підставою для нарахування плати за спожиті комунальні послуги, а їх несплата є порушенням права грошової вимоги підприємства до споживача, яка ґрунтується на невиконанні умов укладеного у письмовій формі договору.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи, які належним чином повідомлялись судом про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. 
Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.  

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що у вересні 2022 року Комунальне підприємство ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 17 917,47 грн.
Звертаючись до суду з даною заявою про видачу судового наказу, Комунальне підприємство ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради зазначало, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ОСОБА_1 , вона є споживачем комунальних послуг, які надаються КП ”Прилукитепловодопостачання” в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Також у заяві про видачу судового наказу вказано, що між КП ”Прилукитепловодопостачання” та ОСОБА_1 було укладено письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Внаслідок порушення з боку ОСОБА_1 свого обов`язку, в частині своєчасної та повної оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, за ОСОБА_1 утворилась заборгованість за період з січня 2021 року по 01.09.2022 року у розмірі 17 917,47 грн.
Оскаржуваною ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.10.2022 року відмовлено Комунальному підприємству ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати комунальних послуг. При цьому, судом першої інстанції роз`яснено заявнику,  що  відмова  у  видачі  судового наказу, з підстави, передбаченої ч.9 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. 
Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 11.10.2022 року, відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції дійшов висновку, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, що відповідно до п.8 ч.1 статті 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу. При цьому, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 11.10.2022 року зазначив, що згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 11.10.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за іншою адресою, Також суд першої інстанції вказав, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження права власності або користування боржником ОСОБА_1 наданими послугами за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 11.10.2022 року обставинам справи та нормам права, які регулюють спірні правовідносини. За даних обставин, вказані доводи апеляційної скарги Комунального підприємства ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 11.10.2022 року. 
            
Доводи апеляційної скарги зазначають, що відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції послався на ті обставини, що згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМСУ в Чернігівській області від 11.10.2022 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, судом першої інстанції не враховано, що в будинку АДРЕСА_3 всього 79 квартир. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції зазначено, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження права власності або користування боржником ОСОБА_1 житловим приміщенням, в якому надавались відповідні послуги. Апелянт вказує, що споживач житлово-комунальних послуг не обов`язково повинен бути власником приміщення, в якому такі послуги надаються. Доводи апеляційної скарги зазначають, що боржник не повинен бути обов`язково зареєстрованим саме за адресою надання комунальних послуг. Апелянт стверджує, що укладення договору та відкриття особового рахунку на фізичну особу споживача є підставою для нарахування плати за спожиті комунальні послуги, а їх несплата є порушенням права грошової вимоги підприємства до споживача, яка ґрунтується на невиконанні умов укладеного у письмовій формі договору.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 11.10.2022 року, виходячи із наступного. 

Відповідно до приписів ч.1 статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Статтею 165 ЦПК України визначено підстави для відмови у видачі судового наказу. Зокрема, п.8 ч.1 статті 165 ЦПК України регламентовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У заяві про видачу судового наказу Комунальне підприємство ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 17 917,47 грн.
Проте, як вбачається з відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 11.10.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12), тобто, за іншою адресою, ніж та, за якою заявлена вимога про видачу судового наказу про примусове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати комунальних послуг. 
Крім того, із наданої заявником копії укладеного між КП ”Прилукитепловодопостачання” та ОСОБА_1 договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж (а.с.14-15), не вбачається відповідного статусу споживача ОСОБА_1 (власник, наймач чи орендар) щодо квартири АДРЕСА_4 . Також у даному договорі не вказано кількості зареєстрованих осіб, при цьому, зазначено кількість фактично проживаючих осіб - 4 особи.

Приймаючи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 11.10.2022 року відносно того, що із поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. 
Вказана обставина, відповідно до приписів п.8 ч.1 статті 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу. 

Відповідно до приписів ч.1 статті 166 ЦПК України, яка регламентує наслідки відмови у видачі судового наказу, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

В матеріалах справи містяться відомості відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМСУ в Чернігівській області, надані 04.10.2022 року (а.с.12), відповідно до яких, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 
Доводи апеляційної скарги вказують, що приймаючи до уваги вказані відомості, суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що в будинку АДРЕСА_3 всього 79 квартир. Зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 11.10.2022 року, оскільки на підтвердження даних доводів апелянтом не надано суду належних та достатніх доказів, у розумінні статей: 77,80 ЦПК України. Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.  

Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваної ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.10.2022 року про необхідність відмови Комунальному підприємству ’’Прилукитепловодопостачання’’ Прилуцької міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати комунальних послуг.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу Комунального підприємства ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради - залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.10.2022 року, залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства ”Прилукитепловодопостачання” Прилуцької міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  

Головуючий:                                                       Судді: