Номер провадження: 33/813/74/23
Номер справи місцевого суду: 496/3836/22 
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л. 
Доповідач Батрак В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд під головування судді Батрака В.В., за участю секретаря Чапенка В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката Савина О.С., на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2022 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступних обставин.
Так, 22.08.2022 року о 00:15 год. в с. В. Дальник по вул. Шевченко, 198, ОСОБА_2 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, Зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився зі застосуванням приладу Драгер 6820, тест 762 - 0,29%. Від подальшого проходження в медичному закладі освідування ОСОБА_2 відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9. «а» Правил Дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до оцінки обставин справи.
Зокрема, на переконання апелянта протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, працівниками патрульної поліції, складено з численним порушенням порядку встановленого законом та відомчими підзаконними актами.
Так, в протоколі чітко не визначені місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення та не вірно зазначеного його особу. 
Крім того, при складанні протоколу не були залучені свідки, пояснення яких мали би суттєва значення для підтвердження чи спростування того, чи дійсно він знаходився стані алкогольного сп`яніння.
Також, звертає увагу апелянт увагу і на те, що особа яка складала протокол про адміністративне правопорушення не роз`яснила йому його права, передбачених КУпАП. що позбавило його скористатися правом на захист.
Заслухавши – суддю доповідача, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, перевіривши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду його апеляційної скарги, однак в судове засідання на вказану дату та час не прибув. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду провадження від нього не надходило..
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, підтверджується наступними доказами, зібраними в порядку ст. 251 КУпАП, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 322485 від 22.08.2022 року, - відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 22.08.2022 року за участю ОСОБА_2 ; - роздруківкою тесту Драгер від 22.08.2022 року, відповідно до якого результат показав 0,29 проміле, - письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який повідомив про те, що вжив 0,5 л пива; - довідкою про те, що ОСОБА_2 протягом року за ч.1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши зібрані докази у справі та надавши їм належну оцінку у сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні ним п. 2.9 «а» ПДР України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Протокол про адміністративне правопорушення, за своїм змістом, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_2 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП. Крім того, під час складання протоколу ОСОБА_2 були роз`яснені в повному обсязі його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на правову допомогу, про що мається в протоколі його власноручний підпис. Будь-якої незгоди чи зауважень зі змістом протоколу чи порядком його складання ОСОБА_2 не зазначалось. Ім`я особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в протоколі зазначено вірно та співпадає з її ім`ям, зазначеним в оскаржувані постанові.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі були відомі суду першої інстанції під час розгляду провадження та цілком враховані ним при постановленні відповідного процесуального рішення.
Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставим для скасування оскаржуваної поставові суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Зважаючи на викладене викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, зважаючи на що апеляційна скарга задоволення не підлягаю, а підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а постанову Біляївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОДЕСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК