ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 335/5467/22                                 Головуючий в 1 інст. Стеценко А.В.
Провадження № 33/807/695/22                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 грудня 2022 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника – адвоката Стариченка М.П., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Стариченко М.П. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, 20.08.08.2022 о 10 год. 20 хв. в м. Запоріжжя, пр. Соборний, біля буд. 164, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, велась відеофіксація на боді камеру 474974, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування згідно ПДР.
В апеляційній скарзі захисник  ОСОБА_1  – адвокат              Стариченко М.П. апелянт, вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що працівники поліції порушили процедуру визначення ознак наркотичного сп`яніння. 
Зокрема, апелянт вказує, що працівником поліції під час події не були визначенні ознаки сп`яніння та не були оголошені  ОСОБА_1 .
Між тим мова, поведінка водія, його рухи є адекватними, поведінка останнього не надавала будь-яких об`єктивних підставі для висновку про наявність у останнього ознак наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Апелянт вказує, що поліцейським порушено процедуру направлення водія до закладу охорони здоров`я. Оскільки відеозаписом встановлено, що дії працівників поліції фактично зводились до отримання незгоди водія від проходження медичного огляду. 
Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити. 
Заслухавши захисника – адвоката Стариченка М.П., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дійшов до наступних висновків. 
Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної прийшов до висновку, що висновки суду першої інстанції з приводу доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи. 
В основу його винуватості місцевим судом було покладено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №143796 (а.с.3), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 20.08.08.2022 о 10 год. 20 хв. в м. Запоріжжя, пр. Соборний, біля буд. 164, керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, велась відеофіксація на бодікамеру 474974, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування згідно ПДР; направлення на огляд водія транспортного засобу (а.с.4), яким встановлено, що у ОСОБА_1 під час події виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Водій від огляду відмовився; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.8), який містить відеозаписи події, обставини якої інкриміновані ОСОБА_1 .
Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли справи не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони доводять факт керування водієм транспортного засобу та його відмову від огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. 
Суд відхиляє апеляційні доводи, оскільки вони є безпідставними та такими, що були повністю спростовані під час судового засідання в суді апеляційної інстанції. 
На переконання апеляційного суду є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 на відеозаписі перебуває в нормальному стані, його поведінка відповідає обстановці, оскільки ОСОБА_1 згідно протоколу притягається до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
При цьому посилання в протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідає роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» N 14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд вказує, що поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. 
Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння. 
Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського. 
З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
В даному випадку відеозаписом під найменуванням «ААД№143796» встановлено, що водій ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 відразу виразив свою відмову у проходженні будь-яких оглядів на визначення стану сп`яніння. Водієві ОСОБА_1 було роз`яснено відповідальність за такі дії, права і обов`язки особи, яка притягається до відповідальності. 
Таким чином, ОСОБА_1 під час події порушив вимоги п.2.5 ПДР України за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За наслідками апеляційного розгляду не встановлено істотних процесуальних порушень, як з боку працівників поліції під час складання адміністративного матеріалу, так і судом першої інстанції під час судового розгляду, які були б підставою для скасування постанови суду та звільнення особи від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення.
При призначенні адміністративного стягнення, судом першої інстанції було в повній мірі дотримано вимоги ст. 33 КУпАП та призначено справедливе стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке за своєю суттю та розміром в повному обсязі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 та запобігати в подальшому вчинення останнім нових правопорушень.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Стариченко М.П., залишити без задоволення.
Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 335/5467/22