П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/14606/21	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Димерлія О.О.
суддів: Єщенка О.В. ,  Танасогло Т.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 року у справі № 420/14606/21 щодо встановлення Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві нового строку для подання звіту про виконання рішення суду
У С Т А Н О В И В:
09.08.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі №420/14606/21.
В обґрунтування вказаного звернення позивач зазначав про невиконання відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі №420/14606/21.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2022р. заяву ОСОБА_1 задоволено.
Зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві у тридцяти денний строк після отримання даної ухвали суду подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі №420/14606/21.
Метою прийняття означеного судового рішення було забезпечення належного виконання Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі №420/14606/21.
29.08.2022р. Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві подано до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 19.10.2021р. у справі №420/14606/21.
Обґрунтовуючи вищевказаний звіт відповідач наголошував на виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі №420/14606/21 у повному обсязі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2022р. прийнято звіт Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Іллящука Дениса Георгійовича, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у наданні публічної інформації та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2022р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволено частково. 
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 року у справі № 420/14606/21 про прийняття звіту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві щодо виконання рішення суду від 19.10.2021 року - скасовано.
Справу №420/14606/21 направлено до Одеського окружного адміністративного суду для подальшого розгляду звіту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві щодо виконання рішення суду від 19.10.2021 року.
У задоволенні решти вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено.
09.11.2022 року представником Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві до Одеського окружного адміністративного суду подано клопотання (вхід. № ЕП/33250/22) щодо продовження строку для надання звіту ТУ ДБР у м. Миколаєві про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року, враховуючи висновки, викладені у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суд від 19.10.2022 року по справі № 420/14606/21.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2022р. встановлено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року по справі №420/14606/21 протягом одного місяця з дня набрання цією ухвалою суду законної сили. 
Не погодившись із вищевказаним судовим рішенням позивачем до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу в якій зазначено про невідповідність, викладених в ухвалі суду першої інстанції, висновків обставинам справи, що, на думку ОСОБА_1 , є підставою для скасування такого судового рішення. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що окружним адміністративним судом залишено поза увагою приписи ч.ч.2-4 ст.282 КАС України та, як наслідок, неповно викладено резолютивну частину оскаржуваної ухвали. 
28.11.2022р. позивачем до суду апеляційної інстанції подано доповнення мотивувальної частини апеляційної скарги, у яких ОСОБА_1 здійснює аналіз листа ТУ ДБР у м.Миколаєві від 24.11.2022р. №16-14-19365-22 з доданими до нього документами, діяльності посадових осіб правоохоронного органу та проходження ними тестування. 
Як зазначено у поданому Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташовани у місті Миколаєві до апеляційного суду відзиві на апеляційну скаргу, стаття 382 КАС України не є імперативною, а тому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. На думку відповідача, в діях керівника ТУ ДБР у м.Миколаєві не було ухилення чи умисного невиконання судового рішення. 
Згідно із поданими ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції міркуваннями над відзивом, Горнецька М. не має повноважень на представництво в суді інтересів заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Іллящука Дениса Георгійовича та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві. Також, позивач акцентує увагу на тому, що суб`єктом владних повноважень рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі №420/14606/21 у повному обсязі наразі не виконано, а тому вказує про необхідність накладення на керівника ТУ ДБР у м.Миколаєві штрафу. 
14.12.2022р. до П`ятого апеляційного адміністративного суду від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надійшла заява про долучення до матеріалів справи звіту щодо виконання рішення суду у справі №420/14606/21р.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 2 КАС передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370     КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності,     -     за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею     6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею     129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень визначено статтею 382 КАС України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, системний аналіз вищенаведених законодавчих приписів свідчить про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду суд уповноважено прийняти одне із рішень, які передбачено ч.2 ст.382 КАС України, у тому числі, про встановлення нового строку подання звіту.
Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2022 року у справі №826/9960/15, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу в порядку, передбаченому частиною другою статті 382 КАС України, є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за діяльність очолюваного ним державного органу, яким не забезпечено виконання судового рішення у встановлений судом строк.
Як установлено апеляційним судом, звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі №420/14606/21 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві до суду першої інстанції подано у межах строку, який визначено в ухвалі суду від 17.08.2022р. 
Вирішуючи спірне питання судом першої інстанції не установлено обставин, які б безумовно свідчать про умисне невиконання саме керівником Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві рішення суду.
Також, окружним адміністративним судом не встановлено недобросовісності в діях керівника вказаного вище суб`єкта владних повноважень або вчинення ним дій (допущення протиправної бездіяльності), які б вказували про ухилення останнього від виконання рішення суду.
Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане означає, що негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними; при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованих на таке виконання, міру його вини тощо.
Апеляційний суд відмічає, що таких доказів не надано також під час перегляду даної справи в апеляційному порядку. 
У зв`язку з чим, за наслідками розгляду звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі №420/14606/21 судом першої інстанції цілком обґрунтовано прийнято одне із альтернативних рішень, яке передбачено статтею 328 КАС України. 
Означене спростовує твердження ОСОБА_1 про необхідність накладення на керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, штрафу за невиконання рішення у справі №420/14606/21.
При цьому, колегія суддів зазначає про необґрунтованість посилання скаржника на діяльності правоохоронного органу його посадових осіб та проходження ними тестування, оскільки наведені ОСОБА_1 міркування не мають жодного відношення до вирішення спірного питання.
Також, суд апеляційної інстанції не надає оцінку звіту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі №420/14606/21, який подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду 14.12.2022р., з огляду на те, що в даному випадку в апеляційному порядку переглядається судове рішення про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду.
Оцінку такому звіту буде надано Одеським окружним адміністративним судом та, за наслідками його розгляду, буде прийнято відповідне судове рішення. 
Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи позивача.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а викладені в апеляційній скарзі доводи позивача не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для її скасування немає.
З підстав визначених статтею 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 року у справі № 420/14606/21 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Танасогло Т.М.