ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/85/23 Справа № 202/8118/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Логвіненко Т. Г. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 січня 2023 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу захисника Толпегіна Андрія Володимировича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
за участю: 
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 ,
захисника — Толпегіна А.В.,

               В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 гривень на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, що 22 вересня 2022 року о 09 год. 35 хв. у м. Дніпро, по вул. Каштановій, буд. 4А, водій ОСОБА_1 керував авто Citroen Jumpy державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на камеру 471862, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Толпегін А.В., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи. їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, що є наслідком необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності. На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
       Зазначає, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 , який пояснив їм що поспішає. Запропонували йому пройти огляд у медичному закладі. Працівники поліції не вказали, що останній має будь-які ознаки сп`яніння. 
       Крім того, апелянт зазначив, що напередодні, працівники поліції зупиняли ОСОБА_1 та возили до медичної установи для медичного огляд на стан сп`яніння, при цьому працівники поліції відмовились доставити ОСОБА_1 до автомобіля після проходження огляду.
       Зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції, не було враховано що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, на відеозапису не йшла мова про наявність ознак сп`яніння.
       Матеріалами справи не підтверджено наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія. 
       У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Толпегін А.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав викладених в ній. 
       Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
       Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
       Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.
       Допитаний під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 , пояснив суду, що 22 вересня 2022 року о 09 год. 35 хв. у м. Дніпро, по вул. Каштановій, буд. 4А, керував авто “Citroen Jumpy” державний номерний знак НОМЕР_1 , коли його зупинили працівники поліції. Зазначив, що працює механіком холодильного обладнання в мережі магазинів “АТБ” та поспішав на роботу. Після цього, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі, але він відмовився, оскільки поспішав на роботу. Вказує, що працівники поліції не вказували йому, що в нього є ознаки наркотичного сп`яніння. Крім того, працівники поліції не складали направлення до медичного закладу. Також, ОСОБА_1 зазначив, що 18 вересня 2022 року його вже зупиняли працівники поліції та пропонували пройти огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Після огляду працівники поліції його залишили у медичном закладі, не повернули до місця де було залишено його автомобіль. Відповідно до висновку з медичномго закладу № 4363, 18 вересня 2022 року він не перебував у стані накротичного сп`яніння. Також вказав, що працівники поліції не запрошували свідків під час його відмови від проходження огляду. Також, ОСОБА_1 зазначив, що відеозапис працівники поліції вели не безперервно. На відео не вбачається, як працівники поліції вказували про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. 
       Переглядом відеозапису з нагрудної бодікамери інспектора УПП у Дніпропетровській області, судом апеляційної інстанції встановлено, що останній не містить самого моменту зупинки транспортного засобу “Citroen Jumpy” державний номерний знак НОМЕР_1 , який мав місце 22 вересня 2022 року. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе спокійно, спілкується з працівниками поліції ввічливо. ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що напередодні його вже зупиняли працівники поліції та він проходив огляд у медичному закладі на стан сп`яніння. На відеозаписі працівники поліції не зазначають про наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .
Крім того, відповідно до вказаного відеозапису, ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом. 
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.
       Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
       Згідно п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу та рапорту працівників поліції, в них зазначено, що ОСОБА_1 мав наступні ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, порушення координації рухів. 
       Але з переглянутого в апеляційному суді відеозапису, вказаних ознак сп`яніння, не вбачається. Пояснюючи свою відмову від проведення огляду, останній посилався на те, що поспішає на роботу, напередодні його вже зупиняли працівники поліції та він проходив огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко розмовляє і жодних ознак сп`яніння, - не вбачається.
       Проте, зазначені пояснення ОСОБА_1 не були прийняті до уваги працівниками поліції.
       Даний відеозапис підтверджує пояснення наданні ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції. 
       Вказані покази є чіткими, послідовним та узгоджуються з тими, які він надавав відразу після складання протоколу відносно нього, та під час апеляційного перегляду, підстав ставити під сумнів достовірність вказаних пояснень на думку апеляційного суду відсутні.
       Апеляційний суд наголошує, що ОСОБА_1 поводив себе коректно, не проявляв будь-якої агресії чи занепокоєння, вірно орієнтувався у часі та просторі, що, у протилежному випадку, вказувало б на те, що його поведінка не відповідає обстановці. Вказана обставина не ґрунтується на матеріалах справи та не підтверджена доказами, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що підстав для проведення огляду ОСОБА_1 у працівників поліції не було.
       Апеляційний суд зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних та допустимих доказів наявності підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, а зафіксовані в протоколі та на відеозапису обставини щодо такої відмови мають ознаки вимушеності та складені під процесуальним примусом.
       Висновки апеляційного суду щодо тієї обставини, що працівники поліції допустили порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується тим, що останні, всупереч положенню ч. 1 ст. 266 КУпАП не відсторонили ОСОБА_1 від керування, що вказує на правдивість показів останнього.
       Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, та його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.
       Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку, що наданими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. У зв`язку з цим судове рішення не є законним, а тому підлягає скасування.
       Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу захисника Толпегіна А.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити. 
       Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року, - скасувати. 
       Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно  ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко