Постанова
Іменем України                                      
 
08 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 362/2099/21
провадження № 61-7051св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів:  Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,      
 
учасники справи:
 
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Глевахівська селищна рада Фастівського району Київської області,
особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Крикунова Миколи Васильовича на ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2021 року, постановлені у складі судді                   Лебідь-Гавенко Г. М., та постанову Київського апеляційного суду від 07 липня          2022 року, прийняту у складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Соколової В. В., Поліщук Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст заяви
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив суд встановити факт родинних відносин, а саме, що він є дядьком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказував на те, що встановлення вказаного факту йому необхідно для оформлення спадщини.
 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 помер.
 
15 вересня 2021 року дружина заявника - ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про залучення її до участі у справі як правонаступника ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області                           від 26 листопада 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залучення правонаступника у цій справі відмовлено.
 
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області                           від 26 листопада 2021 року провадження у справі за заявою                   ОСОБА_1 , заінтересована особа - Глевахівська селищна рада Фастівського району Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, закрито.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2021 року про відмову в заміні сторони у справі та ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2021 року про закриття провадження у справі залишено без змін.
 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, оскільки вимоги заявника стосувались його особистих немайнових прав.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У липні 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Крикунов О. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували положення статті 1216 ЦК України, яка не встановлює обмежень стосовно переходу частини права спадкодавця до спадкоємців та щодо прав на заміну сторони судового розгляду або щодо прав на спадкування, яке виникло за життя померлого спадкодавця.
Крім того, судом порушено положення статті 55 ЦПК України про залучення до участі у справі правонаступника на будь-якій стадії судового процесу у разі смерті фізичної особи, яка не передбачає обмежень щодо справ окремого провадження.
 
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції. 
 
У серпні 2022 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2023 року справу призначено до судового розгляду.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                                 є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права                      у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
 
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
 
Статтею 269 ЦК України передбачено, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.
 
Згідно з частиною першою статті 272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно.
 
У справі, яка переглядається, судами встановлено, що ОСОБА_1 просив встановити факт родинних зв`язків, а саме: що він є дядьком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 помер.
 
Відповідно до пункту першого частини першої статті 1219 ЦК України                           не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані          з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права.
 
Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.
 
Відповідно до пункту сьомого частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
 
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що в даному випадку спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а тому суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залучення правонаступника та закриття провадження у справі.
 
Подібний за змістом висновок міститься в постанові Верховного Суду                 від 13 березня 2020 року у справі № 712/7162/19 (провадження                                   № 61-414св20).
 
Разом із тим, ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про право на спадщину після смерті свого чоловіка, в тому числі       і на спадкове майно, яке він міг би прийняти в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 у разі доведеності факту їх родинних стосунків.
 
Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що такі не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що судами порушено норми процесуального права.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального                               і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.
 
Керуючись статтями 400, 410, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Крикунова Миколи Васильовича залишити без задоволення.
 
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області                              від 26 листопада 2021 року про відмову у залученні правонаступника, ухвалу   Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2021 року про закриття провадження у справі та постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2022 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | Д. Д. Луспеник
Судді: | І. А. Воробйова     Б. І. Гулько     Г. В. Коломієць      Р. А. Лідовець