ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року 

м. Київ

справа №300/145/19
адміністративне провадження № К/9901/12870/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 (суддя Гундяк В.Д.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 (колегія у складі суддів Курильця А.Р., Гінди О.М., Мікули О.І.)
у справі № 300/145/19
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просив:
-          визнати протиправними дії відповідача при проведенні з 01.01.2019 перерахунку пенсії на виконання Постанови КМ України від 21.02.2018 № 103 у розмірі 75% доплат, передбачених законодавством;
-          зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2019 із 100% з врахуванням доплат передбачених законодавством, як особі з інвалідністю внаслідок війни, а саме: збільшення на 25% основного розміру пенсії передбаченого Постановою КМ України від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення»; підвищення пенсії в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлене ч.4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; цільової грошової допомоги на прожиття інваліду ІІІ групи у розмірі 50 грн, передбаченої Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» та пенсії за особливі заслуги, встановленої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.
2.          Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019, у задоволенні позову відмовлено.
3.          У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. 
4.          Ухвалою Верховного Суду від 23.05.2019 відкрито касаційне провадження. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах та був звільнений в запас за вислугою років. 
6.          З 01.12.2017 йому було призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262).
7.          З 01.01.2019 позивачу були враховані доплати до пенсії, передбачені законодавством, при обрахунку пенсії в розмірі 75%.
8.          У січні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії із врахуванням збільшень, підвищень, доплат, передбачених законодавством як особі з інвалідністю внаслідок війни та виплати заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку.
9.          Листом від 11.01.2019 № 7/Г-15 відповідач повідомив, що пенсія позивачу перерахована та виплачується відповідно до вимог п. 2 Постанови № 103 і підстав для перегляду її розміру немає.
10.          Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що при проведенні на підставі Постанови КМ України від 21.02.2018 №103 перерахунку пенсії, доплати, передбачені законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни, у 2019 році виплачувалися йому у розмірі 75 відсотків, що призводить до звуження його конституційного права на соціальний захист, передбачений ст. ст. 17, 46 Конституції України. На переконання позивача, виплати, зокрема підвищення інваліду війни, цільова грошова допомога на прожиття та надбавка до пенсії за особливі заслуги перед Україною, повинні проводитися у повних розмірах, установлених спеціальними законами.
12.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність його дій. 

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 02.05.2018 у справі № 818/1076/18, зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій. 
За висновком суду першої інстанції, дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок проведено на виконання постанови КМ України від 21.02.2018 № 103, яка на даний час є чинною, та такою, що кореспондується з приписами ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII в частині наданого уряду права встановлювати такі умови перерахунку пенсії.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14.          У касаційній скарзі позивач покликається на порушення судами норм матеріального права.
15.          Скаржник зазначає, що предметом спору є протиправність дій відповідача з обмеження розміру пенсії за особливі заслуги та доплат до пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни та зобов`язання відповідача виплачувати пенсію за особливі заслуги та доплати до пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни в розмірах, визначених нормами права  встановлених законами.
Суди не дали оцінки жодному доводу, не аргументували незастосування до спірних правовідносин норм права, які регулюють спірні правовідносини.
Так, відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується: особам з інвалідністю ІІІ групи - 30 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» передбачено щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття: інвалідам війни І групи у розмірі 70 гривень; інвалідам ІІ та ІІІ груп у розмірі 50 гривень.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України, зокрема ветеранам війни, нагородженим за бойові дії орденом. Зазначає, що йому пенсія за особливі заслуги встановлена в розмірі 34% прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність.
Також збільшення на 25% основного розміру пенсії передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381. Пунктом 2 Постанови № 103 не передбачено виплату вказаного збільшення пенсії з 01.01.2018 у розмірі 50%. В переліку, наведеному у вказаному пункті така виплата, як збільшення пенсії не вказана.
Таким чином, норми права, якими встановлені зазначені вище виплати, є чинними, їх виплата у повному розмірі передбачена і пунктом 2 Постанови № 103  у вказаному пункті є застереження про виплату підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом без врахування загальної норми встановленої цим пунктом). Виплата відповідачем спірних доплат до пенсії в розмірі 75% від встановленого розміру є незаконною та такою, що обмежує його конституційне право на пенсійне забезпечення.
Крім того, встановивши, що йому, як особі з інвалідністю внаслідок війни та отримувачу пенсії за особливі заслуги  з 01.01.2019 було перераховано пенсію відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ та Постанови № 103 і після цього перерахунку, доплати до пенсії передбачені законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни та пенсія за особливі заслуги враховані в розмірі 75%, судами не захищено його порушене право і не наведено законних підстав відмови в задоволенні позовних вимог. Якщо враховувати позицію судів, що 75% розмір спірних виплат встановлено Постановою № 103, то норми постанови Кабінету Міністрів України, як підзаконного акту, не можуть скасовувати норми права, встановлені законами, адже загальновідомо про пріоритет законів над підзаконними актами.
В той же час, на час виникнення спірних правовідносин та під час розгляду справи відсутні матеріальні норми права, які б обмежували розмір доплат, передбачених законодавством особам з інвалідністю внаслідок війни та пенсій за особливі заслуги.
16.          У відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та зазначає наступне.
18.          Позивач зазначає, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни. Розмір його пенсії при призначенні розрахований з таких складових: основний розмір пенсії; збільшення основного розміру пенсії (25%) відповідно до пункту 1 Постанови Уряду №1381; підвищення інваліду війни ІІІ групи (30%) згідно статті 13 Закону №3551-XII, цільова грошова допомога згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни»; надбавка до пенсії за особливі заслуги перед Україною (34%), підвищення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012 (35%).
19.          21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, пунктами 1, 2 якої встановив перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
20.          На підставі Постанови №103 позивачу було проведено перерахунок пенсії і з 01.01.2019 виплата підвищених пенсій здійснюється в обмежених розмірах (75%).
21.          Отже, спірним у цій справі є правомірність дій відповідача щодо виплати з 01.01.2019 доплат, передбачених законодавством як особі з інвалідністю внаслідок війни в розмірі 75%.
22.          Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19 зазначила наступне:

«Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом № 2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.
Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права.
…
Відповідно до статті 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами оскаржувані пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.
Аналогічну правову позицію висловлювала і Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13 січня 2021 року у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).
Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 537/5837/14-а, де суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.
Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, а також того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.»

23.          Суд не знаходить підстав для відступу від зазначених правових висновків у справі, що розглядається.
24.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
25.          Отже, враховуючи зазначене вище, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що позивачу з 01.01.2019 проведено перерахунок пенсії на виконання постанови КМ України від 21.02.2018 № 103, яка була чинною, та такою, що кореспондується з приписами ч.4 ст. 63 Закону № 2262-XII в частині наданого уряду права встановлювати такі умови перерахунку пенсії.
26.          Позивач має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2019 на підставі Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням 100% виплати підвищення пенсії, а тому позовні вимоги  підлягають задоволенню.
27.          Відповідно до частини першої статті 351 КАС суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
28.          Оскільки суди попередніх інстанцій у цій справі неправильно застосували норми матеріального права, Суд з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції судових рішень, передбачених положеннями частин першої та другої статті 341 КАС, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.
29.          Судові витрати розподілу не підлягають, так як позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №300/145/19 скасувати.
Прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області при проведенні з 01 січня 2019 року перерахунку пенсії на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 у розмірі 75% доплат, передбачених законодавством.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2019 року з врахуванням 100% доплат передбачених законодавством, як особі з інвалідністю внаслідок війни, а саме: збільшення на 25% основного розміру пенсії передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення»; підвищення пенсії в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлене ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; цільової грошової допомоги на прожиття інваліду ІІІ групи у розмірі 50 грн, передбаченої Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» та пенсії за особливі заслуги, встановленої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб