П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/14865/22	

 	Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.                                Дата і місце ухвалення: 26.12.2022р., м. Одеса                                                                                                    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови, яка викладена у листі від 18.08.2022р. №13348-10833/Д-02/8-1500/22, у проведенні розрахунку розміру заборгованості із виплати перерахованої пенсії ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.12.2019р. по 01.04.2022р., за зверненням ОСОБА_1 від 20.07.2022р. в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести розрахунок розміру заборгованості з виплати перерахованої пенсії ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.12.2019р. по 01.04.2022р., за зверненням ОСОБА_1 від 20.07.2022р. в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. по справі №420/19586/21, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області з 01.12.2019р. провести перерахунок пенсії його дружині ОСОБА_4 на підставі довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» №33/36-1110 від 24.06.2021р. та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум. В квітні 2022 року ОСОБА_4 померла. У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області, в інтересах їх неповнолітніх дітей, із заявою про надання інформації щодо розміру заборгованості із виплати перерахованої пенсії ОСОБА_4 за період з 01.12.2019р. по 01.04.2022р. Однак, відповідач протиправно відмовив у здійсненні відповідного розрахунку, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2022р. позов задоволено у повному обсязі.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 26.12.2022р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що спір у даній справі виник з приводу виконання судового рішення по справі №420/19586/21. Судом першої інстанції не враховано, що судове рішення виконується безпосередньо та його виконання не потребує ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень.
Також, апелянт посилається на те, що аналіз положень ст.ст. 1219, 1227 Цивільного кодексу України дає підстави дійти висновку, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які були нараховані, належали до виплати особі за життя і залишилися неотриманими у зв`язку зі смертю особи. Враховуючи те, що на момент смерті ОСОБА_4 , тобто станом на 01.04.2022р., рішення суду по справі №420/19586/21 не було виконано, а отже суми пенсії не були нараховані, тому предмет спадщини відсутній. А відтак, Головне управління правомірно відмовило позивачу у наданні інформації щодо спадкового майна, оскільки таке майно фактично відсутнє. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_4 (колишнє прізвище ОСОБА_5 згідно свідоцтва про зміну імені від 03.12.2015р.) перебувала на обліку у ГУ ПФУ в Одеській області та отримувала пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ, про що свідчить перерахунок пенсії за її пенсійною справою №15030009675- МВС.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. по справі №420/19586/21, яке набрало законної сили 21.01.2022р., визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у проведені з 01.12.2019р. перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_4 на підставі довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» №33/36-1110 від 24.06.2021р. та зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області з 01.12.2019р. провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 на підставі вказаної довідки та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.04.2022р.
Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 є їх матір`ю, а позивач – батьком. 
20.08.2022р. позивач в інтересах неповнолітніх дітей звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив надати інформацію щодо:
- розміру пенсії по втраті годувальника, яка призначена сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- спадкового майна у вигляді розміру заборгованості із виплати перерахованої пенсії ОСОБА_4 з 01.12.2019р. по 01.04.2022р.
Листом від 18.08.2022р. за вих. №13348-10833/Д-02/8-1500/22 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для надання йому запитуваної інформації щодо розміру заборгованості із виплати перерахованої пенсії, оскільки рішення Одеського обласного адміністративного суду від 21.12.2021р. по справі №420/19586/21, яке надійшло до Головного управління 12.01.2022р., не містить відомостей щодо негайного виконання, відсутній порядок та строк його виконання, тому на час смерті ОСОБА_4 зазначене рішення не виконано. Звернуто увагу заявника, що він не є стягувачем по справі №420/19586/21, тому для проведення перерахунку пенсії за зазначеним рішенням суду відсутні правові підстави. 
Крім того, ГУ ПФУ  в Одеській області повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до ст.61 Закону №2262-ХІІ, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку. 
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, мають члени його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. У зв`язку зі смертю пенсіонерки ОСОБА_4 її неповнолітнім дітям була призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому вони мають право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті їх матері пенсіонерці і залишилися недоодержаною у зв`язку з її смертю. У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у проведенні розрахунку розміру заборгованості із виплати перерахованої пенсії ОСОБА_4 за період з 01.12.2019р. по 01.04.2022р., які належали за її життя, за зверненням позивача, в інтересах неповнолітніх дітей, є протиправними.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного. 
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XII (далі – Закон №2262-ХІІ)
Відповідно до ч.3 ст.1 Закону №2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Згідно ст.30 Закону №2262-ХІІ право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Відповідно до п. «б» ч.1 ст.36 Закону №2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
Порядок виплати пенсії в разі смерті пенсіонера регламентовано статтею 61 Закону №2262-XII.
Так, відповідно до ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частиною третьою  статті 61 Закону №2262-ХІІ передбачено, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
З аналізу наведеної норми права слідує, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, до складу спадщини не включаються.
Разом з цим, ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.
Так, вищевказаними положеннями Закону №2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При цьому, однією з умов виплати пенсії вказаним вище особам, що не включається до складу спадщини, є те, що пенсія (доплата до пенсії) повинна бути недоодержана за життя померлого пенсіонера, тобто має існувати таке, що набрало законної сили за життя пенсіонера рішення суду про спонукання пенсійного органу до нарахування пенсії і виплаті боргу за пенсією.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до абзацу 3 пункту 4 вказаного Порядку заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Отже, у визначених чинним законодавством випадках членам сім`ї та іншим особам можуть бути виплачені суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю. При цьому, виплаті підлягають лише нараховані, але не виплачені пенсіонеру, який помер, суми пенсії.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  в інтересах яких до ГУ ПФУ в Одеській області звернувся ОСОБА_1 , є членами сім`ї померлого пенсіонера ОСОБА_4 , які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. А відтак, вони мають право на отримання суми пенсії, що підлягали виплаті їх матері і залишилися недоодержаними у зв`язку з її смертю.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ в Одеській області не здійснило з 01.12.2019р. перерахунок пенсії ОСОБА_4 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. по справі №420/19586/21. 
Тобто, наразі відсутня нарахована сума пенсії ОСОБА_4 , яка на підставі ст.61 Закону №2262-ХІІ, підлягала б виплаті  членам її сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Предметом спору у даній справі є вимога ОСОБА_1 зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести розрахунок розміру заборгованості з виплати перерахованої пенсії померлої ОСОБА_4 за період з 01.12.2019р. по 01.04.2022р., за його зверненням від 20.07.2022р. в інтересах неповнолітніх дітей.
Тобто, фактично позивач вимагає від відповідача виконання судового рішення у справі №420/19586/21, яке набрало законної сили, в частині здійснення перерахунку пенсії і, як наслідок, визначення розміру заборгованості.
Розділом IV КАС України визначені процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.
Так, у відповідності до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, набрання рішенням суду законної сили породжує певні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, судове рішення стає загальнообов`язковим, незмінним та остаточним і може бути виконане примусово.
Згідно з частиною першою статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
За змістом статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.03.2020р. у справі №673/544/19, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.
З урахуванням вищенаведеного та з огляду на характер спірних правовідносин у даній справі, колегія суддів зазначає, що якщо позивач вважає, що має законне право на отримання сум пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. по справі №420/19586/21, то з урахуванням приписів статті 52 КАС України, Закону №1404-VІІІ він не позбавлений можливості звернутися із заявою до відповідного суду про заміну сторони у справі, у виконавчому листі чи у виконавчому провадженні.
Аргументи сторін щодо наявності чи відсутності підстав для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. по справі №420/19586/21, яке набрало законної сили, підлягають оцінці саме за наслідками розгляду заяви про заміну сторони, а не під час розгляду даної справи.
Задоволення заявлених позовних вимог у даному випадку призведе до зобов`язання відповідача виконати в примусовому порядку рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. по справі №420/19586/21, проте суд не вправі зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки це призведе до порушення принципу поваги до остаточного судового рішення та обов`язковості його виконання.
При вирішенні спору суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, не правильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 26.12.2022р. підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову  ОСОБА_1 , поданого в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-«г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
                                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 20 березня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                                    І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук