УХВАЛА

01 лютого 2023 року
м. Київ

справа №420/10861/21
адміністративне провадження №К/990/3651/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року у справі №420/10861/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
24 червня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:
- зобов`язати Одеську обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2020 року по справі №420/4196/20 за період з 9 вересня 2020 року до 24 березня 2021 року, врахувавши всі суми нарахованої заробітної плати, згідно із статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю:
- зобов`язано Одеську обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 вересня 2020 року по справі №420/4196/20 за період з 9 вересня 2020 року до 24 березня 2021 року включно у розмірі: 141 769,12 грн, з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів;
- стягнуто з Одеської обласної прокуратури за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі: 908,00 грн згідно квитанції про сплату судового збору №42 від 7 липня 2021 року.
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської обласної прокуратури (вул. Пушкінська, будинок 3, м. Одеса, 65026, код ЄДРПОУ: 03528552) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі: 5 000,00 грн. В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі №420/10861/21 скасовано та прийнято у справі №420/10861/21 нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.
Не погоджуючись із цим судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до  статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 30 січня 2023 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року у справі №420/10861/21 скасувати, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі №420/10861/21 залишити без змін. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону Верховний Суд вважає за потрібне залишити її без руху.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що позивачем не додано до касаційної скарги документ про сплату судового збору. 

Так, згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 2 270 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, позов у цій справі заявлено у 2021 році фізичною особою у задоволенні вимог якої було відмовлено судом апеляційної інстанції щодо однієї вимоги немайнового характеру.

Відтак, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі: 1816 грн (2270*0,4*200%). 

Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

З огляду на те, що скаржником не пропущено процесуальний строк звернення до суду, клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги не потребує вирішення.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, шляхом надання до суду: документа про сплату судового збору.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року у справі №420/10861/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
2. Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду