ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4417/22  Номер провадження 33/814/648/23	Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Ковжоги Олександра Івановича на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2022 року,-
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 15.09.2022 року близько 12:00 год. на автодорозі М03 Київ-Харків-Довжанський 344 км, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , пересік подвійну суцільну лінію розмітки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом MAZDA 626 д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_2 , що рухався в крайній правій смузі попутного напрямку, якого внаслідок зіткнення відкинуло на транспортний засіб RENAULT K460.44 д.н.з. НОМЕР_3 під керування ОСОБА_3 ; всі транспортні засоби рухалися в попутному напрямку м. Харкова. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, були порушені вимоги п.п.13.1 ПДР України та вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 – адвокат Ковжога О.І., подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2022 року, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП; призначити автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не виконав вимоги закону щодо повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, у результаті чого дав неналежну оцінку наявним у справі доказам і надав перевагу поясненням учасників ДТП.
Крім того, посилається на те, що суд не є експертною установою, яка може дати вичерпні висновки щодо усіх учасників ДТП, щодо виконання та порушення водіями транспортним засобів ПДР, хто саме з водіїв мав технічну можливість уникнути ДТП.
На апеляційну скаргу також надійшов відзив від ОСОБА_2 , який вважає, що підстав для скасування оскаржуваної постанови немає, адже дії з боку ОСОБА_1 спрямовані на те, щоб уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.09.2022 року близько 12:00 год. на автодорозі М03 Київ-Харків-Довжанський 344 км, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , пересік подвійну суцільну лінію розмітки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом MAZDA 626 д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_2 , що рухався в крайній правій смузі попутного напрямку, якого внаслідок зіткнення відкинуло на транспортний засіб RENAULT K460.44 д.н.з. НОМЕР_3 під керування ОСОБА_3 ; всі транспортні засоби рухалися в попутному напрямку м. Харкова. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, були порушені вимоги п.п.13.1 ПДР України та вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що фактично це адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, наданими ними у суді.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Згідно із 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до п.2.1 Розділу 33 ПДР України, водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
Згідно із п.1.1 Розділу 34 ПДР України, (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року у даній справі призначено автотехнічну експертизу, на розгляд якої, зокрема було винесено наступне питання: «Чи мав водій автомобіля Volkswagen Golf CXH д.н.з. НОМЕР_1 – ОСОБА_1 в умовах даної пригоди технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем MAZDA 626 АХСО29146 д.н.з. НОМЕР_2 ?».
На вказане питання судовим експертом М.С. Авраменко у висновку експерта від 27.02.2023 року №3742/3743-3744-3745 за результатами проведеної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи у справі №545/4417/22 про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Ковжоги О.І. на постанову судді Полтавського районного суду від 17.10.2022 року надано наступну відповідь: «В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Volkswagen Golf CXH д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.2.1 Розділу 33 та п.1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди».
На питання «Як у даній дорожній ситуації повинен був діяти водій автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 – ОСОБА_1 .?» експерт дав наступну відповідь: «В заданій дорожній ситуації технічна можливість з боку водія автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 – ОСОБА_1 , запобігти зіткненню з автомобілем MAZDA 626, який рухався по головній а/д Київ-Харків-Довжанський і мав перевагу в русі, тобто у виконанні водієм ОСОБА_1 вимог п.2.1 Розділу 33 та п.1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру».
Із наведеного вище вбачається, що невиконання ОСОБА_1 правил дорожнього руху України призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, за що ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Разом із тим, доводи апелянта щодо того, що оскаржувана постанова ґрунтується лише на поясненнях учасників ДТП, суд відхиляє, адже дане твердження спростовується матеріалами справи у сукупності.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 наявними у матеріалах справи доказами.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду  на встановлені  обставини справи, надані  на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність  належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в їх сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – адвоката Ковжоги Олександра Івановича задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Ковжоги Олександра Івановича – залишити без задоволення.
Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2022 року– залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду             Г.Л. Карпушин