П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/9901/22	
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.
                    П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                    -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
                                              -           Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 	
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

19 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив суд:
- визнати бездіяльність відповідача стосовно усунення від виконання певного обов`язку - виплачувати пенсію позивача через його особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк» - протиправною; 
- зобов`язати відповідача здійснювати виплату пенсії позивача, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 07.2018 року, на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Ощадбанк».
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що 29.10.1992 року по досягненні пенсійного віку та наявності необхідного страхового стажу ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком, яка виплачувалась йому до виїзду за кордон. 10 червня 2002 року позивач виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де був прийнятий на консульський облік. 
28 квітня 2017 року представник позивача подала особисту заяву позивача про поновлення пенсії. 02.06.2017 року відповідач відмовив у поновлені пенсії. 
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року по справі № 766/11920/17, відповідача було зобов`язано поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком починаючи з 07 жовтня 2009 року. 
16.04.2018 року відповідачем було прийнято заяву про виплату пенсії на банківський рахунок № НОМЕР_2 АТ «Ощадбанк», що підтверджено підписом співробітника. Виплата пенсії надходила на вищезазначений банківський рахунок. 
08.11.2019 року Херсонським окружним адміністративним судом було проголошене рішення у адміністративній справі № 540/1151/19, яким було вирішено: «Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії під час її поновлення з 07.10.2009 р. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням висновків суду, з проведенням індексації та компенсацією втрати частини доходів». 
22.04.2020 року відповідач у своєму листі № 2100-0328-8/14590 повідомив, що виплату пенсії проведено не буде, так як в липні і серпні 2018 року пенсійні кошти позивача були повернуті Херсонським обласним управлінням АТ «Ощадбанк» до Головного управління Пенсійного фонду України управління з питань виплати пенсій, буцімто по причині невідповідності реквізитів пенсіонера по ПІБ у заяві про виплату пенсії. Та що буцімто позивачу необхідно надати нову заяву про спосіб виплати пенсії із правильним зазначенням своїх реквізитів згідно паспорта. Та що буцімто виплата буде припинена у зв`язку із закінченням дії терміну паспорта громадянина України для виїзду за кордон. 
05.05.2020 року позивач надіслав відповідачу заяву про виплату пенсії на банківський рахунок № НОМЕР_1 . 01.06.2020 року відповідач у своєму листі № 2100-0301-8/20667 відмовив у виплаті пенсії на банківський рахунок та зазначив, що позивач повинен особисто надати заяву про виплату пенсії на банківський рахунок до відповідача. 
19.06.2020 року позивач надіслав повторно до відповідача заяву про виплату пенсії на поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 . 17.07.2020 року відповідач у своєму листі № 2100-0301-8/28588 відмовив у виплаті пенсії на банківський рахунок та зазначив, що позивач повинен особисто надати заяву про виплату пенсії на банківський рахунок до відповідача. 
16.12.2021 року позивач надіслав лист до відповідача з проханням надати інформацію щодо нарахування його пенсії на банківський рахунок. 19.01.2022 року був отриманий лист відповідача № 425-9327/Б-02/8-2100/22 від 14.01.2022 року, яким відповідач відмовив виплачувати пенсійні кошти позивача на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 , оскільки нібито виплата пенсії припинена по причині невідповідності реквізитів пенсіонера по ПІБ у заяві про виплату пенсії. Та що буцімто позивачу необхідно надати нову заяву про спосіб виплати пенсії із правильним зазначенням своїх реквізитів згідно паспорта. Та що буцімто позивачу необхідно надати діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон до відповідача. 
Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виплачувати йому пенсію на наданий ним банківський рахунок, але всі спроби позивача були невдалими. Пенсія на банківський рахунок позивача не виплачується. З такою бездіяльністю відповідача позивач не погоджується.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк».
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року у справі № 766/11920/17 було зобов`язано Херсонське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, починаючи з 07 жовтня 2009 року.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.12.2018 року у справі № 766/11920/17 було замінено відповідача у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року у справі № 766/11920/17 за позовом ОСОБА_1 до Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про зобов`язання вчинити певні дії з Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
ОСОБА_1 відкрив поточний рахунок в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 та надав реквізити рахунку до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з метою виплати пенсії.
Як вказує позивач, виплата пенсії надходила на вищезазначений банківський рахунок.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року у справі № 540/1151/19 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням висновків суду, з проведенням індексації та компенсацією втрати частини доходів.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року у справі № 540/1151/19 набрало законної сили на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 року.
Листом від 22.04.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило представника ОСОБА_1 , що 24 березня 2020 року ОСОБА_2 поновлено пенсію з 07.10.2009 року відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 № 540/1151/19, однак виплату пенсії проведено не буде, оскільки в липні та серпні 2018 року пенсійні кошти ОСОБА_1 були повернуті Херсонським обласним управлінням АТ «Ощадбанк» до Головного управління Пенсійного фонду України управління з питань виплати пенсій по причині не відповідності реквізитів пенсіонера по ПІБ у заяві про виплату пенсії. Повідомлено, що для подальшої виплати пенсії ОСОБА_2 необхідно надати нову заяву про спосіб виплати пенсії із правильним зазначенням своїх реквізитів згідно паспорта; строк дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 закінчується 03.08.2020 року, тому після закінчення дії терміну паспорта виплата пенсії буде призупинена до з`ясування, а саме, до надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області діючого паспорту або іншого документа, що посвідчує особу пенсіонера.
05.05.2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зі зверненням, в якому просив не порушувати чинне законодавство, поновити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на визначений ним банківський рахунок. До вказаного листа було додано оригінал заяви ОСОБА_1 про виплату пенсії на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк».
Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 01.06.2020 року у відповідь на вказане звернення повідомило представника ОСОБА_1 , що оскільки заява ОСОБА_1 про виплату пенсії від 05.05.2020 року надіслана без дотримання вимог Порядку № 1596 (не проведена ідентифікація особи ні банком, ні органами Пенсійного фонду України), підстави для врахування її в роботі відсутні.
19.06.2020 року представник ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зі зверненням, в якому просив не порушувати чинне законодавство, поновити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на визначений ним банківський рахунок IBAN № НОМЕР_1 . До вказаного листа було додано оригінал заяви ОСОБА_1 про виплату пенсії на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк».
Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 17.07.2020 року у відповідь на вказане звернення повідомило представника ОСОБА_1 , що заява ОСОБА_1 про виплату пенсії від 19.06.2020 року надіслана без дотримання вимог Порядку № 1596 (не проведена ідентифікація особи ні банком, ні органами Пенсійного фонду України), підстави для врахування її в роботі відсутні.
16.12.2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із запитом, в якому просив надати інформацію стосовно пенсійних виплат ОСОБА_1 , а саме куди надходять кошти, з якого числа та місяця.
Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 14.01.2022 року у відповідь на вказаний запит повідомило представника ОСОБА_1 , що для виплати пенсії надана заява на зарахування пенсійних коштів гр. ОСОБА_1 через банківську установу AT «Державний ощадний банк України», але банківською установою повернуто кошти, так як при відкритті рахунку в заяві допущена помилка (не відповідність даних ПІБ). Також строк дії паспорта громадянина України для виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 закінчився 03.08.2020 року. Отже, після надання до сервісного центру Пенсійного фонду діючого паспорту та заяви на виплату пенсії відповідно до норм Порядку 1596, виплату пенсії буде поновлено. Про вищезазначене було повідомлено листом відділу з питань перерахунків пенсій № 9 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 22.04.2020 року № 2100-0328-8/14590.
Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні – в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).
Частина 1 статті 9 Конституції України встановлює, що  чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. 
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.
Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Згідно з пунктом 2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.
Згідно з ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за «принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Згідно з ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Після того, як рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року із Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» були виключені норми п.2 ч.1 ст.49 та друге речення ст.51, які забороняли виплату пенсій особам, що виїхали на місце постійного проживання за кордон, в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не міститься жодної норми, яка б скасовувала право пенсіонера на отримання ним пенсії в результаті того, що він проживає не в Україні.
Питання виплати пенсій та грошової допомоги, що нараховуються відповідно органами Пенсійного фонду та органами праці та соціального захисту населення і фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду та відповідних бюджетів, за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх вклади до запитання (поточні рахунки) в установах уповноважених банків врегульовано постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999, якою затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках.
Пунктом другим вказаного Порядку передбачено, що виплата пенсій та грошової допомоги згідно з цим Порядком здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках, з якими Пенсійний фонд та Мінсоцполітики за результатами конкурсу укладають відповідні угоди з визначенням санкцій за недотримання ними договору перед одержувачами.
Відповідно до п. 8 Порядку №1596 поточні рахунки одержувачам пенсій та грошової допомоги відкриваються уповноваженими банками у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків в національній та іноземній валюті одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках.
Згідно з п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Відповідно до п.п.8-9 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.
Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.
Згідно з п.10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.
Відповідно до п.п.12-13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки у трьох примірниках.
Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення. Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.
З урахуванням зазначеного, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.
Аналогічні положення закріплені у п.4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (зі змінами).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яку було надіслано у вигляді додатку 2 до листа представника позивача від 05.05.2020 р., повністю відповідає формі, яка встановлена додатком 1 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, що не заперечується відповідачем.
Щодо доводів апелянта про те, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік), колегія суддів зазначає наступне:
Відповідно до абз.1 п.2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).
Як було зазначено вище, п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 р. № 662), передбачено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку.
Абзацом 2 пункт 10 Порядку встановлено, що заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
Однак, цей обов`язок покладається на особу при зверненні за призначенням пенсії, в даному випадку позивачу вже була призначена та поновлена виплата пенсії.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви позивача про виплату пенсії або грошової допомоги від 16.04.2018 року ОСОБА_1 відкрив рахунок у ТВБВ № 10021/001 м ОПЧ АТ «Ощадбанк» поточний рахунок № НОМЕР_2 (IBAN № НОМЕР_1 ). В заяві також зазначено, що позивач уповноважує працівника банку передати від його імені цю заяву до відповідного органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення. Крім того, в заяві вказано, що працівником банку підтверджено ідентифікацію клієнта під час відкриття рахунка, в тому числі із обов`язковим пред`явленням паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу.
Тобто, посилання апелянта, на те що позивачем не було дотримано вимог Порядку виплати пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в банках та що при відкритті рахунку в банку позивачем в заяві допущена помилка (не відповідність даних ПІБ), як на підставу для відмови у виплаті пенсії на визначений банківський рахунок, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року – без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Кравченко К.В.   Вербицька Н.В.