П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/10656/22                                     Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Петричкович А.І. 
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
13 березня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Граб Л.С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційних скарг ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з наступними позовними вимогами:
1) визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.09.2022 №968240118007 про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу"; 
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи з: - 10.08.2001 по 28.11.2013 на посаді спеціаліста по контролю за зверненням громадян 1 категорії загального відділу виконкому Нетішинської міської ради; - 28.11.2013 по 01.02.2017 на посаді начальника відділу роботи зі звернення громадян апарату Нетішинської міської ради та її виконавчого комітету; - 01.02.2017 по 02.05.2018 на посаді адміністратора відділу з організації діяльності Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Нетішинської міської ради; - 02.05.2018 по 30.08.2019 на посаді адміністратора відділу адміністративних послуг управління економіки виконавчого комітету Нетішинської міської ради; 
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування та виплату з 29 серпня 2022 року пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII згідно поданих довідок про заробітну плату за № 7, 8 та 9 від 18.08.2022.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.09.2022 № 968240118007 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 01.05.2016.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з 29.08.2022 на пенсію за віком за нормами Закону України Про державну службу, після подання ОСОБА_1 довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, форми яких затверджені Постановою Правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" № 1-3 від 17 січня 2017 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач та відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Зокрема, позивач просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В свою чергу ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.
Також відповідачі подали до апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначили, що судом першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог правильно встановлено та досліджено усі обставини справи, в результаті чого прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. З 13.03.2017 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.
29.08.2022 ОСОБА_1 звернулася з заявою про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням довідок про заробітну плату від 18.08.2022 №7, №8, №9, виданих Нетішинською міською радою.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.09.2022 № 968240118007 відмовлено ОСОБА_1 , у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з врахуванням довідок про заробітну плату від 18.08.2022 №7, №8, №9, виданих Нетішинською міською радою, оскільки станом на 1 травня 2016 року заявниця не працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби та відсутній 20-річний стаж на зазначених посадах.
Письмовою інформацією від 25.10.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ствердило, що до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII, не зараховано період роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 01.05.2016 (14 років 9 місяців 27 днів). Згідно матеріалів пенсійної справи, стаж державної служби ОСОБА_1 становить 10 років 3 місяці 6 днів.
Вважаючи, що має право на переведення на пенсію за віком згідно з Законом № 3723-ХІІ, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг сторін.
Відповідно до п. 2 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII№ 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.
Судом встановлено, що відповідачем зараховано стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців 10 років 3 місяці 6 днів. При цьому, відповідачем не зараховано до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 01.05.2016 (14 років 9 місяців 27 днів).
Згідно з п. 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема: п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост; шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад; сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.
Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.04.2013 № 265 «Про віднесення посади державного адміністратора і посади адміністратора до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування», посаду адміністратора виконавчого органу міської (міста обласного, республіканського в АР Крим, районного значення), селищної ради віднесено до п`ятої категорії посад в ОМС.
Згідно з п. 4 Порядку №229, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи позивача з 04.07.2001 по 01.05.2016 в органах місцевого самоврядування слід зарахувати до стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року по справі № 735/939/17 (адміністративне провадження №К/9901/2444/17).
Таким чином, з врахуванням наявності у позивача трудового стажу на державній службі станом на 01.05.2016, який зараховано відповідачем - 10 років 3 місяці 6 днів, а також стажу, який, як встановлено судом у цій справі, слід зарахувати до спеціального стажу позивача (14 років 9 місяців 27 днів), що загалом складає понад 25 років, та враховуючи, що станом на 01 травня 2016 року позивач працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу, тому оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший є протиправним.
Окрім того, суд вірно встановив, що довідка № 7 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» та № 8 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби видані станом на 01.07.2022, тоді як позивачка звільнена 30.08.2019. При цьому, у довідках зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відтак, застосування при розрахунку пенсії державного службовця складових заробітної плати, з яких позивачка не сплачувала страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суперечитиме нормам Закону № 3723-XII.
Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що підстав для врахування при обчисленні пенсії згідно Закону України Про державну службу довідок про заробітну плату за № 7, 8 та 9 від 18.08.2022 немає, адже, як вірно відмітив суд першої інстанції,  останні не відповідають вимогам, які встановлені Постановою Правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" №1-3 від 17 січня 2017 року.
Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Граб Л.С.