КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №33/824/394/2023
справа №361/4304/22

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 січня 2023 року                                                                                                  м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Процика Дмитра Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2022 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -
 
встановив:
 
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №257964 від 20 серпня 2022 року 23 год. 45 хв., водій ОСОБА_1 20 серпня 2022 року у м. Бровари, вулиця Армії УНР, 2 керував транспортним засобом "Volksvagen Polo" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Процик Д.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд залишив поза увагою те, що в матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі докази, що транспортний засіб зупинено поліцейськими у відповідності до вимог статті 35 Закону України "Про національну поліцію".
Вказує, що 20 серпня 2022 року приблизно о 22 год. 30 хв., припаркувавши автомобіль, яким на той час керувала подруга ОСОБА_1 , а саме біля двору приватного будинку, розташованого по вул. Армії УНР в м. Бровари,  вони пересіли на заднє сидіння, де слухали музику і спілкувалися. Приблизно через 20 хв. до них під`їхав перший поліцейський патрульний автомобіль, з якого вийшов поліцейський та наказав вийти з автомобіля. Враховуючи дану обставину, ОСОБА_1 вийшов з авто та запитав, що сталося, однак, зважаючи на таке його питання, між ним та працівником поліції виник короткочасний словесний конфлікт. Після чого працівники поліції поїхали, а він повернувся у автомобіль. Проте через 10-15 хв. приїхав інший службовий поліцейський автомобіль, з якого вийшли працівники поліції та наказали йому вийти з автомобіля і пред`явити документи на автомобіль та посвідчення водія. Однак ОСОБА_1 спочатку відмовився надавати такі документи, пояснюючи останнім, що він не керував автомобілем, при цьому просив працівників поліції пояснити, що стало підставою для надання їм документів. У зв`язку з чим, між ним та працівниками поліції виник довготривалий словесний конфлікт, у ході якого він дійсно проявляв агресивну поведінку, викликану діями працівників поліції, яка проявилися у виді провокації, а саме в ігноруванні останніми прохання про надання доказів, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем. Далі працівники поліції наказали пройти медичний огляд, але ОСОБА_1 відмовився, оскільки автомобілем не керував. Після чого  працівники поліції склали відносно нього протокол і відпустили.
З посиланням на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду №686/11314/17 від 15 березня 2019 року, вказує, що у протоколі не зазначено, а у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про причину зупинки поліцейським транспортного засобу, що обґрунтовано дає стверджувати, що ОСОБА_1 дійсно не керував транспортним засобом.
Вказує, що у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили, про обов`язкове відсторонення ОСОБА_1 як водія, від керування транспортним засобом, а також транспортний засіб не передавався іншій особі та не вилучався відповідно до статті 265-2 КУпАП (тимчасове затримання транспортних засобів), що є підставою уважати, що ОСОБА_1 дійсно не мав ознак алкогольного сп`яніння та не перебував у такому стані відповідно.
Вказує, що суд першої інстанції у постанові, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, посилається на відеозапис обставин складення адміністративного матеріалу.
З посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові №№524/5536/17 від 15 листопада 2018 року вказує, що відеозапис не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.
Звертає увагу, що з направлених до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не можливо встановити, яким саме технічним засобом проводилася відео фіксація.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2022 року скасувати, винести нову постанову, якою провадження по справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
В судовому засіданні адвокат Процик Д.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис, що міститься у матеріалах справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.
У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.
Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.
Статтею 256 КУпАП унормовано такі вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення:
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Вина ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними у справі доказами, а саме даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №257964 від 20 серпня 2022 року 23 год. 45 хв., з якого установлено, що водій ОСОБА_1 20 серпня 2022 року о 23 год. 01 хв. у Київській області, м. Бровари, вулиця Армії УНР, 2 керував транспортним засобом "VolksvagenPolo" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України;
- на відео файлі "0000102_00000020220820231850_0018" , на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено про відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку. Також вказано, час, місце вчинення адміністративного правопорушення.
При цьому, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний медичний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд вказує на таке.
З даних відеозапису "0000102_00000020220820230849_0017" на проміжку часу 08 хвилин 07 секунд, ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції: «як ви мене зупинили, я сам зупинився».
У відеофайлі "0000102_00000020220820232850_0019" на проміжку часу 01 хвилин 50 хвилин питає працівника поліції про інший патрульний автомобіль, який його зупинив.
Також на відео файлі "0000102_00000020220820234850_0021" ОСОБА_1 на проміжку часу 00 хвилин 53 секунди запитує працівника патрульної поліції "Хто мене зупинив?". Окрім цього, на цьому ж відео файлі ОСОБА_1 на проміжку часу 08:50 хвилини ОСОБА_1 вказує, що "його зупинив автомобіль Mitsubishi Outlander".
Доводів на спростування зафіксованих на відео файлі обставин апеляційна скарга не містить.
Натомість аналіз даних, зафіксованих на відео файлі, спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, при цьому, зупинка автомобіля іншим екіпажем патрульної поліції не впливає на фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення.
Окрім того, суд констатує, що під час спілкування з працівниками патрульної поліції  поведінка ОСОБА_1 мала зухвалий характер, всі пояснення супроводжувались нецензурною лайкою та не мали будь-якого логічного завершення.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в протоколі даних про причину зупинки транспортного засобу, а також про відсторонення водія від керування транспортним засобом відхиляються апеляційним судом, оскільки самі по собі не спростовують винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги відхиляються судом, оскільки доказами не підтверджені та їх сутність не є значимою для визначення законності прийнятої постанови, оскільки не впливають на можливість встановлення факту правопорушення, який передбачає настання юридичних наслідків.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Процика Дмитра Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити  без задоволення.
 
Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2022 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
                        СУДДЯ                                                                                Н.В. ПОЛІЩУК