ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року 
м. Київ

справа №260/7359/21
адміністративне провадження № К/990/19964/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників у касаційній інстанції справу № 260/7359/21
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою Національної поліції України
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року, ухвалену суддею Маєцькою Н.Д.
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року, ухвалену колегією суддів у складі головуючого судді Коваля Р.Й., суддів - Гуляка В. В., Ільчишин Н. В.,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їхнє обґрунтування
1. У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі - відповідач, ГУ НП в Закарпатській області), у якому просив:
1.1. визнати протиправною відмову ГУ НП у Закарпатській області у зарахуванні йому пільгової вислуги років до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції (від 09.11.2021 № С-1420/106/2-2021);
1.2. зобов`язати ГУ НП в Закарпатській області здійснити перерахунок і зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 25.12.1999 по 06.11.2015 - розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах оперативної служби;
1.3. зобов`язати ГУ НП в Закарпатській області здійснити перерахунок та зарахувати позивачу стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформовану з 25.12.1999 по 06.11.2015 - розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах оперативної служби, та встановити надбавки, надання додаткової оплачуваної відпустки за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років, відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".
2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що працює на посаді заступника начальника Управління оперативної служби ГУ НП в Закарпатській області. Позивач звернувся до відповідача із рапортом від 26.10.2021, в якому просив зарахувати в календарну вислугу років наявну в нього пільгову вислугу років за період з 25.12.1999 по 06.11.2015 та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. Однак відповідачем було відмовлено у перерахунку вислуги років позивача із посиланням на те, що для зарахування пільгової вислуги в календарну вислугу немає правових підстав, та така вислуга буде зарахована вже при його звільненні.
2.1. Позивач своєю чергою посилаючись на статтю 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № № 2262-XII) та пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова №393) уважає, що наявна у нього пільгова вислуга років за період проходження служби у підрозділах оперативної служби з 25.12.1999 по 06.11.2015, яка становить 07 років 05 місяців та 06 днів, має бути зарахована йому до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, передбачених статтею 78 розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
3. ОСОБА_1 з 25.12.1999 проходить службу в органах внутрішніх справ. Відповідно до Витягу з послужного списку позивач займав такі посади:
- 25.12.1999 - 07.04.2003 - оперуповноважений Управління кримінального пошуку УМВС України в Закарпатській області;
- 07.04.2003 - 01.07.2003 - старший оперуповноважений Управління оперативної служби при УМВС України в Закарпатській області;
- 01.07.2003 - 01.02.2005 - старший оперуповноважений з особливих доручень Управління оперативної служби при УМВС України в Закарпатській області;
- 01.02.2005 - 31.05.2005 - старший оперуповноважений Управління розвідувально-пошукової діяльності при УМВС України в Закарпатській області;
- 31.05.2005 - 11.02.2006 - старший оперуповноважений Управління оперативної служби при УМВС України в Закарпатській області;
- 11.02.2006 - 28.11.2006 - старший оперуповноважений з особливих доручень Управління оперативної служби при УМВС України в Закарпатській області;
- 28.11.2006 - 09.11.2007 - старший оперуповноважений з особливих доручень Управління оперативної служби при УМВС України в Закарпатській області;
- 09.11.2007 - 28.10.2008 - старший оперуповноважений з особливих доручень Управління оперативної служби при УМВС України в Закарпатській області;
- 28.10.2008 - 28.01.2009 - старший оперуповноважений з особливих доручень Управління оперативної служби при УМВС України в Закарпатській області;
- 28.01.2009 - 27.08.2010 - начальник сектору Управління оперативної служби при УМВС України в Закарпатській області;
- 27.08.2010 - 08.07.2011 - начальник сектору Управління оперативної служби при УМВС України в Закарпатській області;
- 08.07.2011 - 06.11.2015 - начальник відділу Управління оперативної служби при УМВС України в Закарпатській області;
- 07.11.2015 - 14.12.2016 - начальник відділу Управління (оперативної служби) кримінальної поліції ГУ НП в Закарпатській області;
- з 14.12.2016 по теперішній час - заступник начальника Управління оперативної служби ГУ Національної поліції в Закарпатській області.
4.  ОСОБА_1 26.10.2021 звернувся до ГУ НП в Закарпатській області із рапортом, в якому просив зарахувати в календарну вислугу років наявну в нього пільгову вислугу сформовану за період з 25.12.1999 по 06.11.2015 із розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах оперативної служби. Також, просив зарахувати до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформовану за період з 25.12.1999 по 06.11.2015 із розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах оперативної служби та встановити надбавки, надання додаткової оплачуваної відпустки за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років, відповідно до статті 78 Закону № 580-VIII.
5. ГУ НП в Закарпатській області листом від 09.11.2021 № С-1420/106/2-2021 повідомило позивача, що пільгове обчислення вислуги років застосовується при призначенні пенсії після набуття на неї права. Станом на 08.11.2021 вислуга років позивача становить 22 роки 10 місяців 01 день та відповідно до підпункту «а» абзацу першого статті 12 Закону № 2262-XII підстави для призначення пенсії за вислугу років відсутні. Відповідач зазначив, що вирішити позитивно питання щодо зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби з 25.12.1999 по 06.11.2015 кількістю 07 років 11 місяців 05 днів до стажу служби в поліції та здійснення відповідного перерахунку наразі неможливо.
6. Уважаючи протиправною відмову відповідача у зарахуванні до календарної вислуги років вислуги в пільговому обчисленні та здійснення перерахунку стажу служби в поліції і встановлення надбавки за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
7. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.01.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2022, позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову ГУ НП в Закарпатській області в зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, оформлену листом від 09.11.2021 № С-1420/106/2-2021 та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу роботи у пільговому обчисленні за період з 25.12.1999 по 06.11.2015 із розрахунку 1,5 року за кожен рік служби та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
8. Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, із висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Кабінетом Міністрів України не визначено іншого порядку обчислення вислуги років у поліції, в тому числі і під час проходження служби, окрім того, що передбачений Порядком № 393. З огляду на зазначене, період проходження позивачем служби на посадах у підрозділах оперативної служби за період з 25.12.1999 по 06.11.2015 підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах відповідно до пункту 3 Порядку №393 з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.
9. А відтак, суди дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині про визнання протиправною відмови відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років позивача до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.
10. Щодо позовних вимог в частині зарахування вислуги років у пільговому обчисленні до стажу служби в поліції, яка дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпуски, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформовану за період з 25.12.1999 по 06.11.2015 з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби, суди обох інстанцій зазначили, що оскільки стаж служби позивача за вказаний період у пільговому обчисленні підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції, то відповідно він має бути врахований до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
11. Поряд із цим суди відмовили у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні сформовану за вищевказаний період, з огляду на ту обставину, що позивач на даний час перебуває на службі в Національній поліції України, а відтак ця вимога є передчасною.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
12. Від ГУ НП в Закарпатській області до Верховного Суду (далі - Суд) 01.08.2022 надійшла касаційна скарга, де скаржник просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2022 у справі № 260/7359/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
13. Ця касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини четвертої, підпунктів «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
13.1. В обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій при вирішенні спірних правовідносин не враховано практику Верховного Суду щодо застосування статті 78 Закону Закону № 580-VIII, сформовану у постановах від 19.11.2019 у справі № 520/903/19, від 31.03.2020 у справі № 520/2067/19, від 22.07.2020 у справі № 520/5960/19, від 13.08.2020 у справі № 820/6656/16 та від 15.12.2021 у справі № 520/11545/19.
13.2. Так, скаржник указує, що у наведених вище постановах Верховний Суд надаючи оцінку можливості застосування положень Постанови № 393 при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки зазначив, що ця постанова прийнята на виконання Закону № 2262-XII та стосується виключно правовідносин, пов`язаних з визначенням вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ у випадку призначення пенсії за вислугу років. 
13.3. Скаржник наголошує, що у цій справі судами вирішувалося питання зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії та до стажу в поліції, вислугу в пільговому обчисленні, поліцейському, який ще проходить службу в поліції.
13.4. Разом з тим, станом на день розгляду цієї справи право позивача на пільгове обчислення вислуги років для призначення пенсії не порушено, оскільки позивач ще не набув права на пенсію за нормами Закону № 2262-XII, поряд і з цим судовому захисту згідно з нормами КАС України підлягають тільки порушені права осіб, а тому, за твердженнями скаржника, заявлені позовні вимоги є передчасними.
13.5. Як зауважує скаржник визначення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано приписами частини другої статті 78 Закону № 580-VIII, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції, які і необхідно враховувати при вирішенні означеного питання. При цьому, стаття 78 Закону № 580 не передбачає зарахування пільгової вислуги років до стажу служби в поліції.
13.6. Окрім того, виплата поліцейським надбавки за стаж служби в поліції здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988). 
13.7. Скаржник звертає увагу, що ані положення Закону № 580-VIII, ані Постанови № 988 не передбачають можливості обчислення надбавки за стаж та додаткової оплачуваної відпустки з розрахунку вислуги років у пільговому обчисленні.
14. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.09.2022 відкрито касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою.
15. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 17.02.2023 закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження без виклику учасників за наявними у справі матеріалами.
Позиція інших учасників справи
16. Від ОСОБА_1 до Суду 03.10.2022 надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому позивач просить залишити її без задоволення з огляду на її необґрунтованість, а оскаржувані судові рішення без змін.
16.1. У цьому відзиві позивач зазначає, що не зарахування відповідачем вислуги років в пільговому обчисленні до вислуги років позивача, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, порушує право позивача на отримання такої надбавки у відповідному розмірі та отримання додаткової відпустки установленої тривалості.
16.2. Звертає увагу на позицію Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладену у постановах від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, які були підтримані колегією суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, згідно якої основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Позиція Верховного Суду
Джерела права. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи.
17. Частинами першою - третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
18. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
19. Судові рішення у цій справі оскаржуються лише в частині задоволених вимог про визнання протиправною відмову у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, та зобов`язаня ГУ НП в Закарпатській області здійснити перерахунок та зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу роботи у пільговому обчисленні за період з 25.12.1999 по 06.11.2015.
20. В частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ НП в Закарпатській області здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 25.12.1999 по 06.11.2015, касаційна скарга доводів незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями не містить, а тому Верховний Суд не перевіряє застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у цій частині судових рішень. 
21. Спір у цій справі виник у зв`язку з відмовою ГУ НП у Закарпатській області зарахувати працюючому поліцейському відповідно до статті 12 Закону № 2262-XII та пункту 3 Постанови № 393 пільгову вислугу років до стажу служби в поліції, визначеному у частині другій статті 78 Закону № 580-VIII.
22. Частиною третьою статті 341 КАС України визначено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, зокрема, у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
23. Перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи, оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів враховує, що Верховний Суд після відкриття цього касаційного провадження вже сформував правові висновки щодо застосування вищевказаних норм права у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 22.02.2023 у справі №320/12166/20, які є релевантними до обставин цієї справи та підлягають врахуванню під час розгляду цієї касаційної скарги, тож колегія суддів не бачить підстав для відступу від них і надалі зауважує таке.
24. Так, у вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що положення статті 12 Закону № 2262-XII та пунктів 1, 3 Постанови № 393 не регулюють питання, передбачені частиною другої статті 78 Закону № 580-VIII щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
25. Таких висновків Верховний Суд дійшов на підставі аналізу норм права, які врегульовують спірні відносини, що склалися між сторонами, а саме Закону № 580-VIII, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
26. Відповідно до частини другої статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
27. Частиною третьою статті 78 Закону № 580-VIII встановлено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
28. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України (частина четверта статті 78 Закону № 580-VIII).
29. Згідно із частиною третьою статті 93 Закону № 580-VIII за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.
30. Кабінетом Міністрів України 11.11.2015 прийнято постанову № 988, яка набрала чинності 02.12.2015, та пунктом 5 якої визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до цієї постанови.
31. При цьому, пунктом 7 постанови № 988 доручено Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.
32. Такий порядок було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» (далі - Порядок № 260) відповідно до статті 94 Закону № 580-VIII, Постанови № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, який набрав чинності 27.05.2016.
33. Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 260 визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно додатком 11 до постанови № 988.
33.1. До вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII.
34. Проаналізувавши вищевказані норми права, Верховний Суд у справі №320/12166/20 констатував, що питання обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано положеннями частини другої статті 78 Закону № 580-VIII і положення пунктів 1, 3 Постанови № 393 не регулюють цих питань.
35. Верховний Суд підкреслив, що «Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» було затверджено Кабінетом Міністрів України постановою № 393 на виконання вимог Закону № 2262-XII.
36. Своєю чергою, згідно преамбули Закону № 2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
37. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
38. Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ встановлені умови призначення пенсії за вислугу років, однією з яких в є наявність певної вислуги років.
39. Стаття 17-1 Закону № 2262-XII передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
40. Так, пункт 1 Постанови № 393 визначає види служби, які зараховуються до вислуги років для призначення відповідно до Закону № 2262-XII пенсій за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
41. При цьому, за висновком Верховного Суду у справі № 320/12166/20, Постанова № 393 не є нормативним актом в розумінні частини четвертої статті 78 Закону № 580-VIII, який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, як на тому наполягає позивач, оскільки вона прийнята на виконання Закону № 2262-XII, а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.
42. Варто також зауважити, що у схожих за змістом правовідносинах за позовами працюючих поліцейських із вимогами про зарахування на підставі пункту 2 Постанови № 393 часу навчання у вищому навчальному закладі при обчисленні стажу служби в поліції для цілей встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки, Верховним Судом сформовано висновок щодо доцільності застосування вказаних положень при вирішенні питання щодо обчислення означеного стажу, визначеного частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII, згідно якого положення пункту 2 цієї Постанови застосуванню не підлягають, оскільки вони можуть бути застосовані для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років (постанови від 19.11.2019 у справі № 520/903/19, від 31.03.2020 у справі № 520/2067/19, від 22.07.2020 у справі № 520/5960/19, від 13.08.2020 у справі № 820/6656/16 та від 15.12.2021 у справі № 520/11545/19).
43. У цій справі суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, дійшли висновку, що відповідачем безпідставно не враховано наявну у позивача пільгову вислугу років у загальній кількості 07 років 11 місяців 05 днів до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки, визначених частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII.
44. Таких висновків суди дійшли посилаючись на положення Закону № 2262-XII та Постанови № 393, згідно яких стаж проходження позивачем служби у підрозділах оперативної служби з 25.12.1999 по 06.11.2015 підлягає пільговому обчисленню з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби, а відтак на думу судів, має бути врахований до стажу служби в поліції в цілях застосування частини другої статті 78 Закону № 580-VIII.
45. Водночас, ураховуючи позицію Верховного Суду, викладену у справі №320/12166/20 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів зазначає, що суди попередніх інстанцій помилково вдалися до аналізу норм, що регулюють умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення (Закон № 2262-XII, Постанова №393) у контексті права позивача на зарахування на пільгових умовах вислуги років для цілей встановлення йому надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, передбачених статтею 78 Закону № 580-VIII.
46. Таким чином суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити відповідно до пункту 3 Порядку № 393 перерахунок вислуги років позивача у пільговому обчисленні та зарахувати його до стажу служби в поліції, визначеному у частині другій статті 78 Закону № 580-VIII.
47. При цьому, колегія суддів уважає безпідставним посилання позивача на необхідність врахування при вирішенні спірних правовідносин Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду та у складі суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладені у постановах від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, оскільки у цих справах та у справі, що розглядається правовідносини не є подібними. Визначальним у цьому випадку є змістовний критерій. Так, у вказаних справах предмет спору стосувався права особи на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, враховуючи наявність пільгового стажу, який вираховується відповідно до підзаконного нормативно-правового акту (Постанова № 393). Ця позиція поширюється як на працюючих поліцейських для цілей обрахунку вислуги років, яка дає право на призначення пенсії згідно Закону № 2262-XII, враховуючи пільгове нарахування стажу, так і на звільнених зі служби в поліції з цією ж метою.
48. Натомість у цій справі спірне питання пов`язано із зарахуванням до стажу служби в поліції вислуги років на пільгових умовах працюючому поліцейському, який продовжує службу в поліції, для цілей встановлення йому надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, передбачених статтею 78 Закону № 580-VIII, а тому висновки Верховного Суду, викладені у вищенаведених постановах не є релевантними до обставин цієї справи.
49. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині незгоди із висновками судів попередніх інстанцій щодо визнання протиправною відмови у зарахуванні у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, оформлену листом від 09 листопада 2021 року № С-1420/106/2-2021, колегія суддів зауважує про таке.
50. За доводами касаційної скарги ГУ НП в Закарпатській області підкреслює, що позивач продовжує проходження служби в поліції, а відповідачем фактично не заперечується можливість зарахування періоду проходження ОСОБА_1 служби на посадах у підрозділах оперативної служби за період з 25.12.1999 по 06.11.2015 в пільговому обчисленні до вислуги років у разі такої необхідності, а саме для призначення пенсії поліцейському.
51. Так, зі змісту листа від 09.11.2021 № С-1420/106/2-2021 слідує, що відповідач роз`яснив позивачу про відсутність правових підстав для зарахування наявної у нього пільгової вислуги років в календарну вислугу, яка дає право на призначення пенсії, саме під час проходження ним служби в поліції для цілей застосування статті 78 Закону № 580-VIII. 
52. У вказаному листі також зазначено, що спірні періоди роботи будуть зараховані до вислуги років позивача у пільговому обчисленні при звільненні зі служби в поліції за наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії. 
53. Своєю чергою у рапорті від 26.10.2021, відповідь на який надавалася вказаним вище листом, позивач не просив зарахувати в календарну вислугу років періоди служби з 25.12.1999 по 06.11.2015 в пільговому обчисленні саме для призначення позивачу пенсії за вислугу років.
54. За таких обставин Верховний Суд приходить до висновку, що відповідь надана листом від 09.11.2021 є по своїй суті роз`ясненням щодо підстав та моменту виникнення у позивача права на включення цієї вислуги років на пільгових умовах до календарної вислуги.
55. За замістом цього листа відповідач не заперечує наявності у позивача за період його служби з 25.12.1999 по 06.11.2015 вислуги років у пільговому обчисленні та не відмовляє у її зарахуванні в календарну вислугу під час звільнення позивача зі служби в поліції на пенсію, а отже лист від 09.11.2021, з яким висловлює незгоду позивач, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яким відмовлено у вирішенні цього питання.
56. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків щодо наявності підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною відмови ГУ НП в Закарпатській області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його до стажу служби в поліції та календарної вислуги років, оскільки питання призначення пенсії позивачу вирішуватиметься під час його звільнення зі служби в поліції та призначення пенсії, тобто вказане є передчасним.
57. Підсумовуючи, колегія суддів констатує, що судами попередніх інстанцій при вирішенні спірних правовідносин неправильно застосовано норми матеріального права, а саме застосувавши положення Закону № 2262-XII та Постанови № 393, які не підлягали застосуванню. 
58. При цьому, суд касаційної інстанції при вирішенні спірних правовідносин уважає за необхідне урахувати вже сформовані Верховним Судом за подібних правовідносин висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права. 
59. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
60. Беручи до уваги, що у цій справі вирішення спору залежить від застосування норм матеріального права, а у питанні застосування та тлумачення норм матеріального права Верховний Суд є судом, який має повну юрисдикцію, то Суд за правилами частини першої статті 351 КАС України, уважає за необхідне прийняти нове рішення, не направляючи справу на новий судовий розгляд.
61. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині задоволення позовних вимог та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову.
62. В неоскаржуваній частині, що не перевіряється Верховним Судом у межах цього касаційного провадження (див. пункт 20 цієї постанови), рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідно до правил статті 350 КАС України підлягають залишенню без змін.
63. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області задовольнити.
2. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі № 260/7359/21 в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною відмову ГУ НП у Закарпатській області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції; зобов`язання ГУ НП у Закарпатській області здійснити перерахунок та зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу роботи у пільговому обчисленні за період з 25.12.1999 по 06.11.2015 з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років - скасувати, ухвалити нову постанову, якою в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
3. В іншій частині рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі № 260/7359/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов 
Судді Верховного Суду