ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1158/20  Номер провадження 22-ц/814/2140/23	Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський  О.О.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів:  Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,
секретаря: Ракович Д.Г.,
за участі: позивача ОСОБА_1 та його представника- адвоката Пінчук Ю.В.,
розглянувши з повідомленням та викликом сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до Відділу освіти, культури, спорту та туризму Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення заборгованості по грошовій винагороді, середнього заробітку за час затримки виплат, зобов`язання здійснити перерахунок
за апеляційною скаргою адвоката Пінчук Юлії Віталіївни в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 вересня 2022 року прийнятого під головуванням судді Колотієвського О.О. в м.Кременчуці, 
в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.
Зазначав, що працював на підставі укладеного контракту з Недогарківською сільською радою на посаді директора Недогарківського ліцею з 26 липня 2018 року по 25 липня 2020 року. Звільнений за закінченням строку дії контракту.
Однак при звільненні йому не була виплачена грошова винагорода, передбачена п.3.1.4 контракту.
Збільшивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача грошову винагороду за період з 26.07.2019 року по 25.07.2020 року відповідно до постанови КМУ від 11 січня 2018 року №23, якою передбачено встановлення надбавки за престижність педагогічної праці в граничному розмірі 30% посадового окладу, але не менше 5%. Просив також зобов`язати відділ освіти провести перерахунок та виплату оплату часу щорічної відпустки з 26.07.2018 року по 25.07.2020 рік та стягнути середній заробіток за час затримки цих виплат.
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 вересня 2022  року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Відділу освіти, культури, спорту та туризму виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 грошову винагороду за період 26.07.2019 року по 25.07.2020 року в розмірі 3764 грн.
Стягнуто з Відділу освіти, молоді, спорту та туризму виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 надбавку за престижність праці педагогічних працівників із розрахунку 20% їх посадових окладів (ставки заробітної плати), починаючи з 26.07.2018 року по 25.07.2020 року в сумі 18 531,14 грн.
Зобов`язано Відділ освіти, молоді, спорту та туризму виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату оплати часу щорічної відпустки, починаючи з 26.07.2018 року по 25.07.2020 року, з врахуванням виплачених сум, відповідно до мотивувальної частини рішення.
Стягнуто з Відділу освіти, культури, спорту та туризму виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати грошової винагороди в розмірі 50 000 грн.
 Рішення оскаржила адвокат Пінчук Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 в частині  стягнення середнього заробітку за час  затримки виплати грошової винагороди в розмірі 50 000грн., яка в апеляційній скарзі просить рішення суду змінити, стягнувши на корить  ОСОБА_1 100 000грн.
Зазначає, що судом було встановлено суму в розмірі 393 550,50 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку позивача з часу його звернення до суду у серпні 2020 року до ухвалення рішення по справі, а тому з врахуванням принципів розумності та справедливості вважає, що суд першої інстанції непропорційно зменшив цю суму до 50 000грн.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Відповідно до ч.ч. 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
  Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що  стосовно позивача допущено порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України
від 11 січня 2018 р. № 23, якою  внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 р. № 373 “Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів I-II рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування” в частині виплати грошової винагороди.
Зокрема, районний суд встановив, що відповідач не здійснив виплату позивачу доплати за престиж в сумі 18531,14 грн. та виплату грошової винагороди в розмірі 3764 грн. не враховуючи суми оплати щорічної відпустки, яка виплачена без врахування додаткових 10%, що становить загалом 22 298,14 гривень, що в 16 раз менше суми середнього заробітку за час затримки, що є очевидно непропорційним наслідком правопорушення та несправедливим щодо роботодавця.
А тому визначив розмір відповідальності відповідача за прострочення виплати належних при звільненні позивачу в сумі 50 000 грн.
Предметом апеляційного оскарження є саме ця сума, в іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується.
Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц викладена правова позиція, що суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого  ст.117 КЗпП України і що таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16, і зазначила, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи із середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Отже, з урахуванням конкретних обставин даної справи та розмір простроченої заборгованості роботодавця в сумі 22 298,14 гривень, суд першої інстанції обгрунтовано зменшив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника до 50 тис.грн.
Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.
Відповідно до  ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах,  ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката адвоката Пінчук Юлії Віталіївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 20.02.2023 року.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Прядкіна
Судді:                                                                                 С.Б. Бутенко
                                                                                                                       О.І. Обідіна