ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3720/22                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді          Парінова А.Б., 
суддів:                              Беспалова О.О.,
                                        Грибан І.О., 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ: 
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.12.2021 №12498/2300070110.
На адресу суду першої інстанції від Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" надійшло клопотання про передачу справи до Господарського суду Черкаської області, на розгляді якого перебуває справа №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".
Також на адресу суду першої інстанції від Головного управління ДПС у Черкаській області надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір підлягає розгляду Господарським судом Черкаської області, на розгляді якого перебуває справа №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Публічному акціонерному товариству "Черкасиобленерго" про передачу адміністративної справи №580/3720/22 до іншого суду. Клопотання Головного управління ДПС у Черкаській області про закриття провадження у справі - задоволено. Закрито провадження у справі №580/3720/22 за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення. Роз`яснено позивачу, що вказана справа підлягає розгляду та вирішенню за правилами господарського судочинства. Повернуто публічному акціонерному товариству "Черкасиобленерго" з Державного бюджету України сплачений судовий збір у сумі 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн. згідно платіжного доручення від 17.08.2022 №7835.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду апеляційну скаргу на 14 березня 2023 року.
До суду апеляційної інстанції 13 березня 2023 року надійшло клопотання від відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та продовжити процесуальних строків для подання відзиву на апеляційну скаргу, оскільки відповідач повідомлений про розгляд справи лише 13 березня 2023 року.
В судовому засіданні 14 березня 2023 року сторони не з`явилися, колегією суддів розглянуто клопотання відповідача та вирішено клопотання про призначення розгляду апеляційної скарги в режимі відеоконференції.
Так, положеннями ч. 1 ст. 309 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.
Колегією суддів задоволено клопотання відповідача про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції та надання часу для підготовлення відзиву на апеляційну справу продовжено строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції на розумний термін, а розгляд справи відкладено. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2023 року клопотання Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - задоволено.  
Судом апеляційної інстанції роз`яснено заявнику, що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції він зобов`язаний зайти та авторизуватися в Системі відеоконференцзв`язку за 10 хвилин до часу судового засідання, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою Системи відеоконференцзв`язку, очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.
В судове засіданні 28 березня 2023 року секретарем судового засідання було підключено представника відповідача до участі у справі в режимі відеоконференції, проте під час судового засідання зв`язок з представником відповідача був відсутній, у звязку з цим колегією суддів прийнято рішення про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання про передачу даної справи на розгляд до господарського суду та просить прийняти нове рішення, яким клопотання позивача задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивача зазначає, що судом першої інстанції позбавлено позивача права на доступ до правосуддя, зокрема, що строк на подання позовної заяви вже пропущений та доведеться прикласти значних зусиль щоб його відновити для подання даного позову до господарського суду (у справі про банкрутство).
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області винесено податкове повідомлення-рішення від 24.12.2021 №12498/2300070110, яким до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" застосовано штраф у сумі 100 554 744 грн. 12 коп.
Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.03.2021 провадження у справі №17-14-01/1494 про банкрутство ПАТ "Черкасиобленерго" закрито, однак постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 30.03.2021 скасовано, а справу №17-14-01/1494 направлено до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду.
Так, згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. 
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано ПК України.
Проте, відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
У пункті 8 частини 1 статті 20 ГПК України закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.
Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.03.2021 провадження у справі №17-14-01/1494 про банкрутство ПАТ "Черкасиобленерго" закрито, однак постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 30.03.2021 скасовано, а справу №17-14-01/1494 направлено до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду.
Банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені спеціальним КУзПБ, прийнятим відповідно до Закону України від 18 жовтня 2018 року № 2597-VІІІ та введеним в дію з 21 жовтня 2019 року. 
Слід врахувати, що згідно п. 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Кодексу визначено установити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження  у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, передбачаючи ряд процесуальних норм, які регулюють порядок здійснення судочинства у цих процедурах (відкриття провадження у справі про банкрутство, види судових рішень у банкрутстві та порядок їх оскарження тощо).
Отже, КУзПБ у порівнянні з попереднім процесуальним законом розширив свою дію щодо суб`єктів, які підпадають під його регулювання (неплатоспроможних фізичних осіб), що зумовило розгляд у господарському суді спорів про неплатоспроможність фізичних осіб, незалежно від того, чи займаються вони підприємницькою діяльністю.
Особливістю провадження у справі про банкрутство є те, що врегулювання правовідносин неплатоспроможності боржника вимагає поєднання в одній процедурі як цивільних, так і адміністративних правовідносин щодо його майна (майнових прав) з метою як найповнішого задоволення у ній вимог кредиторів -приватних осіб та контролюючих органів з грошовими вимогами до боржника у черговості, визначеній КУзПБ.
При врегулюванні відносин неплатоспроможності законодавець відійшов від принципу їх розподілу за ознаками наявності у сторони (кредитора боржника) владних повноважень чи свободи волевиявлення, що характерно для цивільних правовідносин, об`єднавши їх в єдине провадження у справі про банкрутство з огляду на необхідність формування єдиного реєстру грошових вимог кредиторів та задоволення їх згідно з визначеною законом черговістю та пропорційністю. Зазначене дозволяє ефективно захистити право особи (кредитора, боржника) в межах одного судового провадження, уникаючи розподілу його на способи захисту, характерні для окремих юрисдикцій (адміністративної чи цивільної).
Застосувавши принцип концентрації у справі про банкрутство ряду майнових та немайнових спорів, КУзПБ розширив підсудність господарському суду спорів, які виникають у відносинах неплатоспроможності боржника та які раніше розглядалися судами інших юрисдикцій.
Відповідно до частини 2 статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
Частиною 3 статті 7 КУзПБ визначено процесуальні наслідки щодо необхідності надіслання до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство та який розглядає спір по суті, матеріалів справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство.
Отже, статтею 7 КУзПБ як процесуальним законом змінено юрисдикцію розгляду ряду спорів фізичних осіб - боржників щодо їх майна, які раніше розглядалися у цивільних судах, а також віднесено до господарської юрисдикції ряд інших спорів юридичних осіб, які стосуються майна боржника(юридичної чи фізичної особи), зокрема й тих, які виникають з кредиторами - контролюючими органами щодо сплати податків та зборів.
Так, з прийняттям КУзПБ законодавець змінив правила визначення юрисдикції таких спорів, сконцентрувавши розгляд усіх майнових та ряду немайнових вимог в межах однієї судової процедури банкрутства в судах господарської юрисдикції, задля повного та комплексного вирішення усіх правових проблем неплатоспроможної особи (як фізичної, так і юридичної), яка може бути визнана банкрутом (ліквідована) за наслідком такої процедури, що матиме наслідком закриття (припинення) провадження з розгляду спорів у всіх інших юрисдикційних органах з вимогами до неї.
Спір за позовом боржника про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є майновим за своєю правовою природою, оскільки за наслідком його розгляду в податкового органу може виникнути право на стягнення з боржника певної грошової суми (майнове право), яка в розумінні статті 190 ЦК України є майном боржника.
Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 травня 2020 року у справі № 1340/3510/18 (пункти 77, 81), Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 05 липня 2019 року у справі № 826/17147/18 (пункти 17, 18).
Відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 45 КУзПБ до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються у межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.
Отже, з прийняттям КУзПБ законодавець відніс до юрисдикції господарського суду у справі про банкрутство як розгляд спорів боржника з конкурсними кредиторами, так і розгляд його спорів з поточними кредиторами (частина друга статті 7, абзац третій частини восьмої статті 45 КУзПБ), на відміну від попереднього регулювання Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та процесуальними кодексами.
З огляду на обставини здійснення щодо позивача - платника податків провадження у справі про банкрутство підвідомчість цього спору, слід визначати із застосуванням положень статті 7 КУзПБ як закону, що прийнятий пізніше, та якими розгляд такого спору віднесено до юрисдикції господарського суду, який здійснює провадження у справі №17-14-01/1494 про банкрутство ПАТ «Черкасиобленерго».
Колегія суддів звертає увагу, що вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство з визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.
Дана правова позиція відповідає позиції висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 року по справі №905/2030/19.
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що справа №580/3720/22 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить до господарського судочинства, в порядку ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, судом першої інстанції відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про передання справи №580/3720/22 до господарського суду.
Проте, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За правилами частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції залишено поза увагою вимоги ч. 1 ст. 238 та ч. 1 ст. 239 КАС України, отже в даному випадку ухвала суду першої інстанції в частині відмови Публічному акціонерному товариству «Черкасиобленерго» в задоволенні клопотання про передачу адміністративної справи №580/3720/22 до іншого суду, підлягає скасуванню та прийняття рішення суду в даній частині, а саме передати адміністративну справу №580/3720/22 до Господарського суду Черкаської області.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом пункту 5 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Таким чином, оскільки даний спір не є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання позивача про передачу справи до Господарського суду Черкаської області за підсудністю. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Керуючись ст.ст. 238-244, 250, 308, 311, 315, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» - задовольнити частково.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року в частині пункту 1 резолютивної частини - скасувати та викласти його в наступній редакції:
Клопотання Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про передачу справи № 580/3720/22 до Господарського суду Черкаської області - задовольнити.
Передати адміністративну справу № 580/3720/22 до Господарського суду Черкаської області, на розгляді якого перебуває справа №17-14-01/1494 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".
В іншій частині ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      А.Б. Парінов

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан