ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/718/22  Номер провадження 22-ц/814/1944/23	Головуючий у 1-й інстанції Гольник Л.В.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О., 
позивача - ОСОБА_1 , 
представника відповідача - адвоката Панченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2022 року
у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів
УСТАНОВИВ:
короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції
У січні 2022 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого просила змінити спосіб стягнення аліментів, що призначені до стягнення з відповідача,  ОСОБА_2 , на утримання їх спільної неповнолітньої доньки -    ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14.07.2020 року, із твердої грошової суму у розмірі 12 000 грн щомісячно на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням суду визначено сплату аліментів на дитину у твердій грошовій сумі. Проте, матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки він працює суддею Господарського суду Полтавської області.
На теперішній час сума щомісячних аліментів недостатня для повноцінного розвитку та утримання доньки, яка навчається в Полтавському науковому ліцеї № 3, вивчає декілька мов, ходить до басейну, різні гуртки. На даний час відповідач відмовляється надавати кошти на додаткові витрати. Виходячи з цього, та посилаючись на положення ст. ст. 181, 192 СК України, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від заробітку у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2022 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - відмовлено.
короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу
Із вказаним рішенням не погодилась позивач та оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі прохала рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.
Вказувала, що зміна способу стягнення аліментів є її безумовним правом, що не підлягає доказуванню. В рішенні суду потреби дитини суддя рахує не від доходів її батька, судді Господарського суду Полтавської області Киричук О.А., а від мінімального розміру аліментів на дитину. Всі її докази і пояснення не були враховані судом першої інстанції.
узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи
У відзиві на позов відповідач прохав відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; 
Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони по справі,  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6)
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14.07.2020 № 554/581/20 стягнуто з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 12 000 грн щомісячно, починаючи з 27 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того визначений судовим рішенням розмір аліментів у сумі 12 000 грн щомісячно майже в 9 разів перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку є достатнім для забезпечення дочки, а позивач, в свою чергу, не довела обставин, які могли б слугували підставою для зміни способу стягненнях аліментів, що у свою чергу допускає збільшення розміру призначених судом аліментів на утримання спільної дочки.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а якщо домовленості немає, то за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ч.1-3ст. 181 СК України.
Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Зміна способу стягнення аліментів (ст. 181 ч. 3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню як ст.181 СК України, так і ст. 192 СК України.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що зміна способу стягнення аліментів переслідує мету їх збільшення, на позивача покладається тягар доведення перед судом обставини зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що ґрунтується на ст. 192 СК України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частина 2 цієї статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи необхідність зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, позивач вказувала на покращення матеріального стану відповідача, як платника аліментів. 
Апеляційний суд вважає зазначені обставини доведеними, оскільки з моменту ухвалення 14.07.2020 рішення суду у справі № 554/581/20 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі змінився матеріальний стан платника аліментів, збільшилися його грошові доходи у зв`язку із зміною розміру заробітної плати, що підтверджено належними доказами у справі. 
Факт збільшення доходів платника аліментів сторонами не заперечується. 
За таких обставин наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів.
Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є обґрунтованими. 
Позивач у справі прохала стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених   ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України) 
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 липня 2020 року у справі № 554/581/20 розмір аліментів у твердій грошовій сумі було визначено у сумі 12 000 грн щомісячно. За цей період сумарний індекс інфляції склав 148,438%, також зріс прожитковий мінімум, встановлений законом на дитину відповідного віку з 2 102 грн до 2 833 грн. З врахуванням індексу інфляції за розрахунками представника відповідача, розмір аліментів з урахуванням індексу інфляції становить 17 812,58 грн. 
Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При вирішенні питання щодо розміру частки на утримання дитини, апеляційний суд в першу чергу враховує найкращі інтереси дитини, чи буде відповідати їх розмір рівню життя, необхідного для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, атакож спроможність батьків сплачувати аліменти та щоб присуджений розмір аліментів, в даному випадку, не був менший, ніж вже визначений рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 липня 2020 року у справі № 554/581/20. 
З урахуванням встановлених вище обставин, розміру доходу відповідача, як платника аліментів та обов`язку позивачки також приймати участь в утриманні дитини, апеляційний суд вважає, що достатнім розміром аліментів є 1/6 частина від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що не буде меншим еквіваленту раніше визначеного розміру аліментів у твердій грошовій сумі. 
Доводи скаржника про те, що розмір аліментів повинен бути визначений в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно є необґрунтованими. Встановлений ч. 5. ст. 183 СК України розмір аліментів (1/4 частина заробітку, доходу) визначений для випадків, коли стягнення аліментів вирішується у наказному провадженні. У позовному провадженні (у тому числі при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;
Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позову.
Щодо розподілу судового збору.
Згідно з ч. 13 ст. 141ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подачу позову до суду (що становив 992,40 грн) та за подачу апеляційної скарги (1 488,60 грн).
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору, що підлягав сплаті за подачу позову та апеляційної скарги, а саме: 1 240,50 грн (із розрахунку: 496,20 + 744,30). Іншу частину витрат по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України 
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 липня 2022 року – скасувати.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14.07.2020 № 554/581/20, що призначені до стягнення з відповідача,  ОСОБА_2 , на утримання спільної неповнолітньої доньки -    ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із твердої грошової суму у розмірі 12 000 грн щомісячно на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 240,50 грн
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 березня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді         О.А. Лобов

В.М. Триголов