запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/81/23	Головуючий у 1-й інстанції Варнавська Л.О.	
Єдиний унікальний №333/3325/22	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.3 ст.126 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       13 січня 2023 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 31.07.2022 року об 11 год. 10 хв. у м.Запоріжжі, по вул.Оріхівське шосе, 8 керував транспортним засобом «GEELY CK», д.н.з. НОМЕР_1 , маючи тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 20.01.2022 року у ВП №66008799. 
ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги мотивував тим, що справа була розглянута без його участі, він не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Крім того, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами позбавить його єдиного постійного джерела доходу.
В судове засідання суду апеляційної інстанції  ОСОБА_1  не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.
Перевіривши матеріали справи, доводи наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується: 
- протоколом серії ААБ №063339 від 31.07.2022 року;
- рапортом інспектора поліції; 
- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.01.2022 року; 
- відеозаписом.
Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.
Викладені в апеляційній скарзі доводи і заперечення наведених висновків суду не спростовують.
За змістом диспозиції ч.3 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Тобто суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення не обов`язково характеризується виною лише у формі прямого умислу. Диспозиція даної норми закону на відміну від (ст.ст.41-1, 46, 51-2, 103-1, 116, 163-8, 164-15, 163-11, 164-3, 164-15, 166-16, 172-16, 173-2, 198, 203-1 КУпАП) не містить у собі посилання на обов`язку умисність вчинення таких дій.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає, що передбачена ч.3 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, передбачає й необережну форму вини. 
Так з матеріалів провадження вбачається, що згідно судового наказу №336/4081/21 від 30.06.2021 року, постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 20.01.2022 року, ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. 
Відтак, ОСОБА_1 , знаючи про цю обставину, мав усвідомлювати наслідки наявності такої непогашеної заборгованості у формі обмеження у праві керування транспортними засобами, проте він ставився до цього байдуже, не погасивши таку заборгованість з 2021 року.
Документальних підтверджень того, що зазначена постанова державного виконавця скасована у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не надав. Наявності заборгованості зі сплати аліментів, розмір якої на момент встановлення обмеження ще у 2021 році перевищував 27619 гривень, ОСОБА_1 не заперечував. Про факт погашення даної заборгованості також в апеляційній скарзі не йдеться. 
Таким чином, ОСОБА_1 станом на день винесення постанови судом першої інстанції – 13.09.2022 року є особою, щодо якої існує не скасоване обмеження у праві керування транспортними засобами, про що і був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №063339 від 31.07.2022 року.
Крім того, ОСОБА_1 був обізнаний про обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки раніше у 2022 році неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд попередньої інстанції не встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи не є слушними, оскільки спростовуються викладеними висновками в оскаржуваному рішенні суду з наданням належної оцінки кожному наявному доказу в матеріалах справи.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст.126 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.
З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 126 КУАП адміністративного правопорушення.
Щодо доводів апелянта про розгляд справи за його відсутності, суд апеляційної інстанції відхиляє вказані доводи, оскільки стаття 268 КУпАП не передбачає розгляд справ про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП за обов`язкової участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції ОСОБА_1 неодноразово надсилалися судові повістки, але вони були повернуті до суду.
Між тим, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений заздалегідь належним чином, однак до суду не з`явився. ОСОБА_1 було відомо про наявність у провадженні Комунарського районного суду м.Запоріжжя справи відносно нього про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, при складанні протоколу йому були роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, та повідомлено його про розгляд справи у Комунарському районному суді м.Запоріжжя. Він був зобов`язаний цікавитись відомостями про рух справи про адміністративне правопорушення та прибути до суду для участі в судовому засіданні.
Інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Комунарському районному суді м.Запоріжжя, на офіційному сайті, дошці об`яв, є загальновідомою.
Приймаючи до уваги, що ст.277 КУпАП передбачений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, який становить п`ятнадцять днів з дня одержання відповідного протоколу та інших матеріалів, апеляційний суд за наведених обставин не вбачає порушень процесуального закону з приводу розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2022 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 333/3325/22