Ухвала
23 грудня 2022 року
м. Київ
справа № 755/21179/21
провадження № 61-12710ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрхімтраснаміак» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату премій, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до Державного підприємства «Укрхімтраснаміак» 
(далі - ДП «Укрхімтраснаміак») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату премій, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування шкоди.
До початку судового засідання ДП «Укрхімтраснаміак» заявило клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача.
У судове засідання, призначене на 05 липня 2022 року, ОСОБА_1 повторно не з`явився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із воєнними діями на території України.
Дніпровський районний суд міста Києва своєю ухвалою від 05 липня 
2022 року клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи залишив без розгляду.
Клопотання ДП «Укрхімтраснаміак» про залишення позову без розгляду задовольнив.
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрхімтраснаміак» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату премій, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування шкоди, залишив без розгляду.
Роз`яснив позивачу, що залишення заяви без розгляду на позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
Київський апеляційний суд своєю постановою від 21 листопада 2022 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2022 року залишив без змін.
У грудні 2022 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку 
з накладенням електронного цифрового підпису надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва 
від 05 липня 2022 року.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом 
до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України 
у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), 
що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.
З огляду на прохальну частину касаційної скарги, заявник просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Натомість, у прохальній частині касаційної скарги заявник не порушує питання щодо оскарження постанови Київського апеляційного суду 
від 21 листопада 2022 року, якою ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2022 року залишено без змін.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, зокрема, вказати судове рішення, що оскаржується, та викласти свої вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, 
якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2022 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            І. М. Фаловська