ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/37490/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 лютого 2023 року                                                                       м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -
    
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із загальної суми суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, однак, відповідачем протиправно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки уповноваженого органу про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 р. адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладену у листі від 03.09.2021 № 2600-0211-8/141238, у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за його заявою від 18.08.2021 на підставі довідки Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 12.08.2021 № 252-377/0/8-21.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за його заявою від 18.08.2021 на підставі довідки Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 12.08.2021 № 252-377/0/8-21, та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці після перерахунку з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 01.02.2023.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Верховної Ради України від 02.12.2010 № 2767-VI, ОСОБА_1 звільнено з посади судді Верховного Суду України, у зв`язку з поданням заяви про відставку.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.
Верховним Судом України видано позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12.08.2021        № 252-377/0/8-21, відповідно до якої, станом на 11.03.2020, суддівська винагорода судді Верховного Суду України, який працює на відповідній посаді, становить 344860,25 гривень, у тому числі: посадовий оклад 197063,00 гривень; доплата за вислугу років 118237,80 гривень; доплата за перебування на адміністративній посаді 9853,15 гривень; доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 19706,30 гривень. (а.с. 10)
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою від 18.08.2021 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. До заяви позивачем було додано довідку Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12.08.2021 № 252-377/0/8-21.
Листом від 03.09.2021 № 2600-0211-8/141238, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії, на підставі вказаної вище довідки з огляду на те, що з 21.06.2018 Верховний Суд України перебуває у стані припинення, а довідка про суддівську винагороду підписана в.о. голови Верховного Суду України, а не головою ліквідаційної комісії Верховного Суду України.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що з дня ухвалення КСУ рішення від 18.02.2020 року № 2-р/2020,  Закон № 1402-VIII  не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Таким чином, саме з 19.02.2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, відповідно до  Закону № 1402-VIII. За висновками суду першої інстанції, довідка Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, яка підписана в.о. голови Верховного Суду України Гуменюком В.І., є довідкою, яка підписана уповноваженою особою. Відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, на підставі довідок Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів, діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначених  Конституцією  та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед  законом, запобігаючи всім формам дискримінації.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк довідки Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці підписані особою, яка відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не має права підпису документів від імені Верховного Суду України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до  положень ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Так, 02.06.2016 прийнято  Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII  та новий  Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII  (далі Закон від 02.06.2016 або  Закон №1402-VIII), які набрали чинності 30.09.2016 року.
За змістом ч. 1  ст. 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим  Законом  та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1  ст.142 Закону № 1402-VIII, визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого  ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним  Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
У силу приписів ч. 5  ст. 142 Закону № 1402-VIII, пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно з ч. 3  ст. 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Положеннями ч. 2  ст. 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Частина 3 цієї ж статті встановлює базові розміри посадового окладу суддів судів різних інстанцій, розрахунковою величиною яких є прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, зокрема для судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (ч. 4  ст. 142 Закону № 1402-VIII).
Тож, з наведеного слідує, що підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
У Розділі XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII, передбачено певні особливості визначення розміру суддівського винагороди та, відповідно, розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, п. 25 передбачає, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим  Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим  Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим  Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень  Закону України "Про судоустрій і статус суддів"  (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., № № 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного  Закону.
Так, ч.3.  ст.141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI  (Закон  втратив чинність, крім положень, зазначених у п.п.7, 23, 25, 36  розділу XII Закону №1402-VIII від 02.06.2016, на підставі  Закону №1402-VIII) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених  законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат" (ч.3  ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року  з урахуванням Рішення КСУ №11-р/2018 від 04.12.2018 року). При цьому, посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом: судді апеляційного суду - 1,1 (п.1 ч.4  ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року).
Аналіз п.25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення дозволяє виділити дві категорії суддів з різними умовами отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці:
(а) судді, які: пройшли кваліфікаційне оцінювання; за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після 30.09.2016; пропрацювали на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо них відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
На цих суддів поширюється дія Закону від 02.06.2016 і вони мають право (набудуть після настання усіх передбачених Законом умов) на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років додатково два відсотки грошового утримання судді.
(б) судді, які вийшли у відставку після набрання чинності Законом від 02.06.2016 року, тобто після 30.09.2016 року.
Для цих суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону від 07.07.2010 року. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного  Закону.
          Фактично розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.
Слід врахувати, що рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020 року положення п.25  розділу ХІІ Закону №1402-VIII,  визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними). Запровадження згідно із положеннями п. 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням ч. 1  ст. 126 Основного Закону України  щодо гарантування незалежності суддів  Конституцією  і законами України.
Судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному  Законом №1402-VIII.
Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.
Пунктом 3 резолютивної частини вказаного  рішення  визначено, що положення  Закону              № 1402-VIII  зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня  ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення  (опубліковано в Офіційному віснику України від 24.03.2020 - 2020 р., № 23, стор.306, стаття 901).
Отже, як правильно виснував суд першої інстанції, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року № 2-р/2020,  Закон №1402-VIII  не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, а тому, саме з 19.02.2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, відповідно до  Закону №1402-VIII.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що відповідач листом позивачу відмовив у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з огляду на те, що довідка Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці підписана не головою ліквідаційної комісії Верховного Суду України Соловйовою Л.В. , а в.о. Голови Верховного Суду України В.І. Гуменюком.
З даного приводу, колегія суддів бере до уваги те, що, згідно пункту 2 розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого  постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1,  до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.
Так, додатком 1 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України затверджено форму    довідки    для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що довідка Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, що була подана позивачем, за своєю формою відповідає нормам Додатку 1 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України.
Поряд з цим, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 7 розділу ХІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 1402-VI з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому  законом  порядку. До припинення діяльності статус, структура, повноваження, порядок роботи, права, обов`язки, гарантії суддів цих судів визначаються  Законом України "Про судоустрій і статус суддів".
Конституційним Судом України 18 лютого 2020 року прийнято рішення №2р/2020 від 18 лютого 2020 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності  Конституції України  (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, яким визнано неконституційним, зокрема, пункт 7 розділу ХІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону N 1402-VI щодо ліквідації Верховного Суду України.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Гуменюк Василь Іванович є в.о. Голови Верховного Суду України.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що довідка Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, яка підписана в.о. голови Верховного Суду України Гуменюком В.І., є довідкою, яка підписана уповноваженою особою. Також, колегія суддів бере до уваги те, що право позивача на перерахунок суддівської винагороди не заперечується пенсійним органом, є підтвердженим, а зміст та складові довідки також не поставлені відповідачем під сумнів.
          Підсумовуючи, колегія суддів зазначає, що, дійсно, на момент вирішення цієї адміністративної справи, питання функціонування двох юридичних осіб: Верховного Суду України та Верховного Суду залишалося не вирішеним, однак, позивач, як суддя у відставці, маючи у силу Закону право на перерахунок довічного грошового забезпечення судді у відставці, не має зазнавати відмови у здійсненні такого перерахунку з підстав підпису довідки не уповноваженою особою, позаяк, останній не має змоги вплинути на процес видачі такої довідки та не має інших шляхів для реалізації свого права.
Таким чином, зважаючи на приписи ч. 2  ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідок Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначених  Конституцією  та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед  законом, запобігаючи всім формам дискримінації.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив даний спір та задовольнив позовні вимоги.
За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд -
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 р. - залишити без змін.

          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                  О.М. Ганечко

Судді                                                                                                               В.В. Кузьменко

                                                                                                                    Я.М. Василенко