ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 609/882/22	Головуючий у 1-й інстанції Харлан М.В. 	
Провадження № 33/817/12/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1  
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2022 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 15 жовтня 2022 року, о 07.35 год., в м. Шумськ по вул. Вілійська, в порушення вимоги п.2.9(А) Правил дорожнього руху України., керував автомобілем марки «VW PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Визначення стану алкогольного сп`яніння проводилося на місці із застосуванням газоаналізатора Alcotest 6820 «Drager» № 478, показник 0, 66 проміле та в КНП ШРЛ «Шумська центральна районна лікарня».

       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена із порушенням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 181314 від 15.10.2022 р. та відеозапис, долучений до матеріалів справи, не можуть бути належними доказами його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що працівниками патрульної поліції порушено п.5 розділу ІІ наказу міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 року № 1026, яким передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення і у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності виставлених га пристрої дати та часу.
Стверджує, що з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення диску неможливо встановити особу, що здійснює відеозапис, а також хронологію та суть подій, що мали місце 15.10.2022 року в період часу з 07 год. 35 хв. по 08 год. 35 хв. 
Вважає, що за відсутності у протоколі відомостей про проведення відеозйомки відеореєстратором службового автомобіля, такий фрагмент відео не може слугувати доказом в розумінні ст.251 КУпАП. 
Також звертає увагу на відсутність позначки про дату та час в інших фрагментах відеозапису.
Стверджує, що з урахуванням наведених недоліків відеозйомки участь свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння була обов`язковою відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП.
       Вважає, що було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поліцейські не повідомили йому ознаки сп`яніння, які б давали підставу для проведення такого огляду. 
       На думку апелянта, суд першої інстанції вийшов за межі своєї компетенції, вчинивши дії на відшукування доказів його винуватості, витребувавши із медичного закладу відомості щодо направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.
       Просить скасувати постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів просить скасувати постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.
Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 181314, ОСОБА_1 15 жовтня 2022 року, о 07.35 год., в м. Шумськ по вул. Вілійська керував автомобілем марки «VW PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Визначення стану алкогольного сп`яніння проводилося на місці із застосуванням газоаналізатора Alcotest 6820 «Drager» № 478, показник 0.66 проміле та в КНП ШРЛ «Шумська центральна районна лікарня», чим порушив вимоги п.2.9(А) Правил дорожньогоруху України. 
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       Зокрема, факт перебування ОСОБА_1 на час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом тестування на алкоголь приладом “Drager Alcotest 6820”, згідно яких показник алкоголю організмі ОСОБА_1 на момент проведення огляду становив 0,66 проміле.
При цьому, обидва вказаних документи підписані особою, відносно якої проводився такий огляд, ОСОБА_1 без жодних зауважень.
Ці ж обставини стверджуються медичним висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного у Шумській центральній районній лікарні 15 жовтня 2022 року о 08 год. 16 хв.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, яким зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , під час спілкування із водієм даного автомобіля, працівниками патрульної поліції встановлено, що що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої напередодні.
       Твердження апелянта про недотримання працівниками поліції вимог “Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису”, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, у зв`язку з тим, що відеозапис не є безперервним і на фрагмертах відеозапису відсутня дата та час, вважаю безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічного погляду могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.
Досліджені судом відеозаписи в достатній мірі дають можливість як ідентифікувати особу щодо якої складено протокол про адміністративний правопорушення, так і повністю перевірити процедуру фіксації правопорушення і оформлення результатів виявленого порушення.
Окрім того, апелянт не заперечує подій, що відображені відеозаписом стосовно фіксації працівниками поліції інкримінованого йому правопорушення. 
       За наведених обставин, твердження сторони захисту про недопустимість як доказу матеріалів відеозапису з нагрудних камер поліцейських, є необґрунтовані.
       Доводи ОСОБА_1 на предмет необхідності залучення двох свідків при фіксації правопорушення, як на підставу скасування судового рішення, є безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Таким чином, участь двох свідків при фіксації правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необхідною лише за умови неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису.
Оскільки в даному випадку працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису, тому відсутність двох свідків при фіксації адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , не суперечить вимогам чинного законодавства і не може бути підставою для скасування судового рішення.
       Відсутність направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, на що вказує апелянт в апеляційній скарзі, з урахуванням того, що ОСОБА_1 пройшов такий огляд, не може свідчити про порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735, а також жодними чином не спростовує факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України і підставою для адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
       Не відповідають дійсності доводи апелянта стосовно того, що йому не було повідомлено ознаки сп`яніння, оскільки це спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.        
       Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Шумського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя