Справа № 757/27116/19-к
Провадження № 1-кс/991/1890/23

УХВАЛА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 березня 2023 року                                                                м. Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду         ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора Генеральної прокуратури України про зупинення досудового розслідування,
В С Т А Н О В И ЛА :
 
І. Суть скарги
 
1.1. 26 травня 2019 року захисник підозрюваного ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на постанову прокурора Генеральної прокуратури України від 20 квітня 2019 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2014 року за № 42014000000000256.
1.2. 01 березня 2023 року до Вищого антикорупційного суду на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року надійшла наведена скарга.
1.3 Обґрунтовуючи скаргу, адвокат ОСОБА_3 стверджував про незаконність та наявність підстав для скасування постанови про зупинення досудового розслідування, посилаючись на істотні порушення норм КПК України, зокрема, здійснення досудового розслідування неуповноваженим суб`єктом, відсутність обов`язкових реквізитів та неналежне обґрунтування цього процесуального рішення.
ІІ. Оцінка слідчого судді
 
2.1. Дослідивши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 та інші матеріали справи, слідчий суддя дійшла наступних висновків.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, підозрюваному та його захиснику надано право оскарження рішення прокурора про зупинення досудового розслідування.
Згідно з положеннями ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Зміст наведених правових норм свідчить про те, що реалізація повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду щодо здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях обумовлена, передусім, підсудністю відповідних кримінальних проваджень.
Тому, не вдаючись до аналізу та оцінки аргументів скарги, слідчий суддя первинно перевіряє, чи належить кримінальне провадження, в межах якого подано скаргу на рішення прокурора, до підсудності Вищого антикорупційного суду.
2.2. Як зазначив скаржник, 21 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 42014000000000256 ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Як повідомив прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора у листі № 16/1/1-25851-20 від 21 травня 2020 року, матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_2 15 листопада 2019 року були виділені з кримінального провадження № 42014000000000256 у кримінальне провадження № 42019000000002426, яке того ж дня було об`єднане з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2014 року за № 12014240210000616 (а.с. 41-42).
2.3. Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях здійснюється слідчими суддями Вищого антикорупційного суду виходячи з правил предметної підсудності, визначених ч. 1 ст. 33-1 КПК України.
Підсудність кримінального провадження Вищому антикорупційному суду визначається за одночасної наявності двох обов`язкових ознак:
- стаття кримінального закону, за якою здійснюється кримінальне провадження, належить до переліку корупційних, передбачених приміткою до ст. 45 КК України, або передбачена ч. 1 ст. 33-1 КПК України (ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України);
- наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, які визначають особливості суб`єктного складу та предмету таких кримінальних правопорушень.
2.4. Матеріали справи містять клопотання адвоката ОСОБА_3 , у якому він стверджує про підсудність скарги Вищому антикорупційному суду, посилаючись на підслідність кримінального провадження № 12014240210000616 Національному антикорупційному бюро України, проте предметом оскарження є постанова прокурора, винесена у кримінальному провадженні № 42014000000000256, що виключає можливість застосування до скарги правил підсудності кримінального провадження № 12014240210000616.
Водночас, відомості щодо суб`єкта кримінального правопорушення та його кваліфікацію, які могли б свідчити про підсудність скарги Вищому антикорупційному суду за правилами ст. 33-1 КПК України, наразі є неактуальними, оскільки матеріали стосовно зазначеного суб`єкта були виділені в окреме провадження, а інші матеріали у розпорядженні слідчого судді відсутні.
Відтак, ані скарга захисника, ані інші матеріали справи не містять відомостей, які могли б свідчити про підсудність кримінального провадження № 42014000000000256 Вищому антикорупційному суду, що відповідно до ч. 2 ст. 33-1 КПК України є підставою для підсудності скарги слідчому судді цього суду.
Скарги на рішення прокурора розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду виключно в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності цього суду (ч. 1 ст. 306 КПК України).
Відповідно до принципу диспозитивності слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень кримінальним процесуальним законом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
Відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення чи дії прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
2.5. Також слідчий суддя акцентує увагу на процесуальному статусі скаржника у цьому кримінальному провадженні.
Пункт 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначає перелік суб`єктів оскарження рішення прокурора про зупинення досудового розслідування, зокрема, таке право надано потерпілому, його представнику чи законному представнику, підозрюваному, його захиснику чи законному представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Хоча на момент звернення зі скаргою адвокат ОСОБА_4 був захисником підозрюваного у кримінальному провадженні, а відтак належав до суб`єктів оскарження, втім, враховуючи, що матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_2 були виділені в окреме провадження, наразі відомості щодо його процесуального статусу у кримінальному провадженні № 42014000000000256 відсутні.
2.6. Слідчий суддя звертає увагу, що повернення скарги не позбавляє права на повторне звернення до слідчого судді у визначеному законом порядку (ч. 7 ст. 304 КПК України), а відтак, скаржник не позбавлений можливості реалізувати своє право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування, визначивши найбільш ефективний шлях захисту прав підозрюваного, виходячи з актуальних на теперішній час обставин.
На підставі викладеного, керуючись ст. 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора Генеральної прокуратури України про зупинення досудового розслідування - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її постановлення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1