УХВАЛА
03 квітня 2023 року 
м. Київ 
справа № 826/8025/16
адміністративне провадження № К/990/10006/23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року у справі №826/8025/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛСІДЗ БЛЕК СІ» до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛСІДЗ БЛЕК СІ» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22 січня 2016 року:
- №0152615131, яким позивачу занижено об`єкт оподаткування податку на прибуток з податку на прибуток у розмірі 166 210,00 грн за основним платежем та 41 553,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;
- №0172615131, яким товариству зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 56 280,00 грн;
- №0162615131, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 042 621,00 грн.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року, позов задоволено.
Постановою Верховного Суду від 06 серпня 2020 року касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві задоволено частково; постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 22 січня 2016 року №0152615131, №0162615131 скасовано; справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року залишено без змін.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2022 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року, позов задоволено.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у               м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України вже зверталося до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами Верховного Суду від 27 грудня 2022 року, від 16 січня 2023 року, від 13 лютого 2023 року та від 01 березня 2023 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
20 березня 2023 року до Верховного Суду надійшла вп`яте подана касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року у справі №826/8025/16.
Під час перевірки вп`яте поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що вона повністю повторює зміст попередньої касаційної скарги, яку було повернуто ухвалою Верховного Суду від 01 березня 2023 року (провадження №  К/990/6735/23).
Верховний Суд вже звертав увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
Водночас Верховний Суд звертав увагу на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Суд звертав увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.
Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Фактично доводи касаційної скарги зводяться до того, що, на переконання скаржника, суди попередніх інстанцій неправильно оцінили наявні у матеріалах справи докази.
Звертаючись до суду з касаційною скаргою вп`яте, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом. 
Змістовно обґрунтування касаційної скарги не змінилося.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року у справі №826/8025/16 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                О.О. Шишов